זהו זה
זה כל מה שיש לי להגיד בנושא הזה.
אתה צודק לגמרי.
אמרת הכל.
מה השם שלך בן אדם?
השם שלי הוא פורסט, פורסט גאמפ.
פורסט גאמפ!
ג'ני!
פורסט!
זה היה הרגע המאושר בחיי.
ג'ני ואני התאמנו כמו כפפה ליד.
היא הראתה לי את הסביבה.
ואפילו הכירה לי חלק מחבריה החדשים.
תסגור את הוילון הזה.
ותרחיק את התחת הלבן שלך מהחלון.
אתה לא יודע שאנחנו במלחמה?
זה בסדר, זה בסדר. הוא אחד משלנו.
אז בואי אני אגיד לך מה זה אחד משלנו...
מטרתינו היא להגן על הגזע השחור
מהגזענים הלבנים שמסתובבים בחוץ.
אלה שמנסים להכפיש את תרבות הגזע שלנו,
שמנסים לאנוס את הנשים שלנו,
ולהרוס את הקהילות שבנינו.
מי זה רוצח התינוקות הזה?
זה החבר הטוב שלי סיפרתי לך עליו.
פורסט גאמפ.
פורסט, זה ווסט.
נפגשנו באוניברסיטת ברקלי.
הוא הנשיא של שלוחת ברקלי נגד גזענות.
ותן לי להגיד לך עוד משהו...
אנחנו כאן כדי לתת הגנה ועזרה,
לכל מי שצריך את עזרתנו.
בגלל שאנחנו מתנגדים למלחמה בויאטנם.
כן, אנחנו מתנגדים לכל מלחמה שבה נשלחים
בחורים שחורים אל קו החזית להיהרג
עבור מדינה ששונאת אותם.
כן, אנחנו נגד כל מלחמה
שבה חיילים שחורים נשלחים להילחם
ואחר כך נרצחים בקהילות שלהם בזמן שהם ישנים.
כן, אנחנו נגד כל... החזירים והבהמות הגזעניים
פורסט!
תפסיק!
תפסיק עם זה.
לא הייתי צריך להביא אותך לכאן.
הייתי צריך לדעת שתביאי איתך איזה דפוק.
הוא לא היה צריך להכות אותך ג'ני.
בוא פורסט.
מצטער שהייתי צריך לריב באמצע המסיבה שלכם.
הוא לא באמת מתכוון כשהוא עושה דברים כאלה.
אני מעולם לא הייתי מכה אותך ג'ני.
אני יודעת שלא פורסט.
אני רציתי להיות החבר שלך.
המדים שלך יפייפים פורסט.
אתה נראה חתיך בהם.
באמת.
את יודעת מה?
אני שמח שאנחנו יחד בעיר הבירה.
גם אני פורסט.
טיילנו כל הלילה,
ג'ני ואני.
ופשוט דיברנו.
היא סיפרה לי על כל המסעות שהיו לה,
ואיך שהיא מצאה דרכים, להרחיב את דעתה...
וללמוד לחיות בהרמוניה,
שזה צריך להיות, מקום כלשהו במערב...
מכייון שהיא עשתה את כל הדרך לקליפורניה
היי!
מישהו רוצה לנסוע לסן פרנסיסקו?
אני מוכנה
זה היה לילה ממש מיוחד
עבור שנינו.
לא רציתי שהוא יסתיים.
הלוואי ולא היית הולכת, ג'ני
אני חייבת, פורסט
ג'ני?
הדברים יצאו קצת מחוץ לשליטה...
זאת המלחמה הזאת,
והג'ונסון השקרן, הבן זונה הזה! ו...
אני אף פעם לא הייתי פוגע בך, את יודעת את זה.
את יודעת מה שאני חושב?
אני חושב...
שאת צריכה לחזור לבית בגרינבו,
אלבמה!
פורסט...
יש לנו חיים די שונים, אתה יודע.
אני רוצה...
שתקחי את זה.
פורסט, אני לא יכולה לקחת את זה.
אני קיבלתי אותה...
בזכות מה שאמרת לי לעשות
למה אתה כל כך טוב אליי?
את הבחורה שלי.
אני תמיד אהיה הבחורה שלך.
ופשוט כך...
היא שוב יצאה לה מחיי.
צעד קטן לאדם,
צעד גדול לאנושות.
אני חשבתי שאשוב בחזרה לווייטנאם.
אך במקום זאת, החליטו,
שהדרך הטובה ביותר בשבילי, להילחם נגד הקומוניזם,
תהיה לשחק פינג-פונג.
אז המשכתי לשרת בשרות המיוחד
ונסעתי למדינות רבות,
לעודד פצועי מלחמה ותיקים ולהראות להם
כיצד לשחק פינג-פונג.
הייתי כל כך טוב, שכמה שנים לאחר מכן
הצבא החליט שאני צריך להיות
"בנבחרת הפינג-פונג של "אול-אמריקן
היינו האמריקאים הראשונים שביקרו באדמת סין
מזה מיליון שנה או משהו כזה...
מישהו אמר ששלום העולם, נמצא בידיינו.
אבל כל מה שעשיתי היה לשחק פינג-פונג...
כשחזרתי הביתה הייתי כוכב לאומי,
מפורסם יותר מאשר קפטן קנגורו.
...והנה, פורסט גאמפ
קבלו אותו...
גאמפ, שב
פורסט גאמפ, ג'ון לנון
ברוך הבא הביתה
תוכל לומר לנו
איך היתה סין?
בארץ של סין...
אנשים בקושי מקבלים משהו.
אפילו לא שליטה?
ובסין אף פעם לא הולכים לכנסיה.
אין גם דת?
קשה לדמיין.
זה יהיה קל אם תנסה, דיק.
כמה שנים לאחר מכן,
הבחור הנחמד הזה מאנגליה,
היה בדרכו הביתה לראות את בנו הקטן,
ונתן איזו חתימה,
ובלי שום סיבה מיוחדת
מישהו ירה בו.
נתנו לך...
מדליית כבוד מהקונגרס.
זה סגן דן
סגן דן!
נתנו לך...
מדליית כבוד מהקונגרס.
כן, המפקד, הם אכן נתנו לי.
הם נתנו לך,
לחתיכת מטומטם,
לאידיוט, שהולך להתראיין בטלויזיה
ועושה צחוק מעצמו,
בפני כל האומה המחורבנת,
מדליית כבוד מהקונגרס!
כן, המפקד
טוב, אז זה פשוט מושלם.
כן, טוב, יש לי רק דבר אחד להגיד על זה,
תבורך אמריקה המחורבנת.
הו, אלוהים!
סגן דן!
סגן דן סיפר, שהוא גר בבית מלון
ובגלל שלא היו לו רגליים,
הוא בילה את רוב הזמן, בהפעלת זרועותיו.
תפנה ימינה, קח ימינה!
הי!
מה אתה עושה כאן, בניו-יורק סגן דן?
אני מתקיים על חשבון הממשל.
היי, היי, אתה עיוור?
אני הולך כאן!
תתחפף!
קדימה, זוז, זוז.
אני נשארתי עם סגן דן
וחגגנו את החגים.
יש לכם שנה נהדרת ומהרו הביתה
האל יברך אתכם.
האם כבר מצאת את ישו, גאמפ?
לא ידעתי שאני אמור לחפש אחריו, המפקד.
על זה בדיוק כל הנכים מווייטנאם...
על זה בדיוק הם היו מדברים.
ישו זה, וישו ההוא.
האם מצאתי... את ישו?
היה להם אפילו כומר, שהיה בא לדבר איתי
הוא היה אומר שאלוהים מאזין.
אבל הייתי צריך לעזור לעצמי
עכשיו אם הייתי מקבל את ישו בכל ליבי,
הייתי מתהלך לצידו בממלכת גן-עדן.
שמעת מה שאמרתי?
מתהלך...
לצידו בממלכת גן עדן.
אז... נשק את התחת הנכה שלי!
אלוהים מאזין?
איזו גרוטאה מחורבנת.
אני הולך לגן-עדן, סגן דן.
הו?
טוב...
לפני שתלך... למה שלא...
תיקח את התחת שלך, מעבר לפינה,
ותביא לנו בקבוק ריפל.
כן, המפקד.
אנחנו נמצאים כאן..."
ברחוב 45 בניו יורק בכיכר אסטור מס 1,
"...זהו המקום בו זיקניי
מה לעזאזל יש בביו לה ביטר?
סירות לדייג חסילונים.
סירות חסילונים? למי אכפת מסירות חסילונים?
אני הולך לקנות לי אחת,
ברגע שיהיה לי כסף.
הבטחתי לבאבא בווייטנאם,
שברגע שהמלחמה תסתיים, נהייה שותפים...
הוא יהיה הקפטן ואני אהיה חובל ראשון.
אבל מאחר והוא כבר מת, אני הולך להיות הקפטן.
קפטן של סירה לדייג חסילונים.
כן, המפקד. הבטחה צריך לקיים, סגן דן.
נו... תשמעו את זה!
טוראי גאמפ, כאן,
הולך להיות קפטן של סירת חסילונים.
טוב, אז אני אגיד לך מה?
ביום שתהיה קפטן של סירה כזאת,
אני אבוא ואהיה החובל הראשון שלך.
אם תהיה קפטן של סירת חסילונים,
זה יהיה היום שבו אהיה אסטרונאוט...
דני על מה אתה בכלל מתלונן?
דני, מה שלומך, אה?
גברת גלגלים חמים!
מי החבר שלך?
קוראים לי פורסט, פורסט גאמפ
זוהי קרלה הערמומית,
ולינור ארוכת היד.
אז איפה היית חתיכת תינוק מגודל, אה?
לא ראינו אותך בזמן האחרון.
היית צריך להיות פה בחג המולד,
מפני שטומי חילק שתייה על חשבונו,
ונתן לכולם כריכי הודו.
טוב, נו, היתה לי... חברה
היי! היי, היינו ממש שם!
זה בטיימס סקוור,
נכון שאתה אוהב לחגוג שנה חדשה?
אתה יכול לפתוח דף חדש.
כל אחד מקבל הזדמנות שנייה.
זה מצחיק...
כי בדיוק באמצע כל זה,
התחלתי לחשוב על ג'ני.
ולתהות היכן היא חוגגת את ליל השנה החדשה,
אי שם בקליפורניה.
9... 8...
7... 6...
5... 4...
3... 2...
!1
שנה טובה!
שנה טובה, סגן דן!
הו, מה אתה טיפש או משהו?
מה הבעיה שלך?
מה הבעיה שלו?
הוא איבד את החבילה שלו במלחמה או משהו?
החבר שלך מטומטם, או מה?
מה אמרת?
אמרתי, האם החבר שלך מטומטם?
אל תקראי לו מטומטם!
היי, אל תדחף אותה!
תסתמי ת'פה!
שלא תעיזי לקרוא לו מטומטם!
בואי נלך מותק. למה את מודאגת כל כך, אה?
קחי את הבגדים המחורבנים שלך!
ותסתלקו מכאן!
היית צריך להופיע בקרקס!
אתה כזה פתטי!
תסתלקו מכאן!
ילד מגודל!
מפסידן, נכה שכמוך!
לא, לא.
אני מצטער שהרסתי לך
את מסיבת ערב השנה החדשה, סגן דן.
היא מריחה כמו סיגריה.
אני חושב שסגן דן הבין
שיש דברים שלא ניתן לשנות.
הוא לא רצה להיקרא נכה,
בדיוק כמו שאני לא רציתי להקרא מטומטם.
שנה טובה, גאמפ.
נבחרת הפינג-פונג האמריקאית..."
"...נפגשה עם הנשיא ניקסון היום
לא היית מאמין,
אבל, כמה חודשים לאחר מכן...
הזמינו אותי ואת נבחרת הפינג-פונג,
לבקר בבית הלבן.
אז הלכתי...
שוב...
ופגשתי את נשיא ארצות הברית, שוב...
רק שהפעם לא נתנו לנו חדרים,
באיזה מלון יוקרתי.
האם אתה מבלה בנעימים
בעיר בירתנו, בחור צעיר?
היכן תשאר ללון?
זה נקרא מלון אבוט.
הו, לא, לא, אני מכיר מלון טוב יותר.
ממש חדש ומודרני מאוד.
אני אדאג שאנשיי ידאגו לכך.
...בטחון.
כן, אדוני.
אני בטוח שתרצה לשלוח איש תחזוקה,
אל המשרד ההוא ממול.
האור שם כבוי,
והם כנראה מחפשים את ארון החשמל,
מפני שאני כל הזמן מתעורר מהפנס שלהם.
בסדר, אדוני אני אבדוק את זה.
תודה לך, לילה טוב.
ועל כן..."
אתפטר מתפקיד הנשיאות
עד מחר בצהריים.
סגן הנשיא פורד,
יושבע לתפקיד הנשיא
"...באותה שעה במשרד זה
פורסט גאמפ,
כן, המפקד!
עמוד נוח.
הבאתי לך את תעודת השחרור שלך.
השירות הסתיים, בני.
זה אומר שאני לא יכול לשחק יותר פינג-פונג?
לא בשביל הצבא...
ופשוט כך...
השירות בצבא ארצות הברית, הסתיים.
אז הלכתי הביתה.
אני בבית, אמא.
אני יודעת. אני יודעת.
לואיס, הוא כאן.
...כשחזרתי הביתה, לא ידעתי,
אבל לאמא היו כל מיני מבקרים.
היו לנו כל מניי מבקרים, פורסט.
כל אחד מהם רצה שתשתמש בציוד הפינג-פונג שלו.
איש אחד אפילו השאיר, צ'ק של 25,000 דולר,
אם תסכים, למשל, לשחק במחבט שלו.
אבל אמא, אני מעדיף להשתמש רק במחבט שלי.
היי, גברת לואיס
היי, פורסט
אני יודעת, אבל, זה 25,000 דולר, פורסט.
חשבתי שאולי תוכל להחזיק בזה לקצת זמן,
לראות אם זה יתאים לך.
בזה אמא, צדקה בהחלט.
זה משעשע לראות כיצד דברים משתנים.
לא הייתי בבית המון זמן,
מפני שהיתה לי, הבטחה לבאבא,
ותמיד רציתי לקיים אותה.
אז נסעתי לביו לה ביטר
לפגוש את משפחתו של באבא.
אתה מטורף, או שאתה עושה את עצמך טיפש?
טיפש הוא מי שמתנהג כמו טיפש, גב. בלו.
אני מניחה...
וכמובן,
נתתי כבוד לבאבא עצמו.
היי, באבא, זה אני, פורסט גאמפ.
אני זוכר כל דבר שאמרת,
ועשיתי את כל החישובים לכך,
$אני לוקח את ה- 24,562.47
שקיבלתי, ושנשארו
אחרי תספורת חדשה, וחליפה חדשה שקניתי
ואחרי שלקחתי את אמא לארוחת ערב יוקרתית,
וקניתי כרטיס אוטובוס ושלושה ד"ר פפרס
תגיד לי,
אתה טיפש או משהו?
טיפש הוא מי שמתנהג כמו טיפש, אדוני.
זה מה שנשאר אחרי שאמרתי:
כשהייתי בסין, עם נבחרת" הפינג-פונג כל אמריקה,
כל כך אהבתי לשחק פינג-פונג,
עם מחבט "הפלקס-או-לייט שלי
למרות שכולם ידעו, שזה לא היה נכון.
אבל אמא אמרה שזה רק שקר לבן.
כך שזה לא פגע באף אחד.
אז בכל מקרה, אני הולך להשקיע הכל,
בדלק, בחבלים וברשת חדשה
ובסירה לדייג חסילונים, חדשה לגמריי.
באבא סיפר לי כל מה שהוא ידע, על דייג חסילונים.
אבל אתה יודע מה גיליתי?
שדייג חסילונים, זה דבר קשה מאוד.
תפסתי חמישה בלבד...
עם עוד שניים, והיית עושה לעצמך קוקטייל חסילונים...
היי, חשבת אי פעם לתת שם לסירה שלך?
זה עושה מזל די רע אם לסירה אין שם.
מעולם לא נתתי שם לסירה.
אבל היה שם אחד בלבד שיכולתי לחשוב עליו,
השם היפה ביותר בכל העולם...
- - ג'ני
...לא שמעתי מג'ני,
המון המון זמן.
אבל חשבתי עליה המון.
תמיד האמנתי שמה שהיא עושה, גורם לה אושר.
חשבתי על ג'ני כל הזמן...
היי!
סגן דן, מה אתה עושה כאן?
טוב, חשבתי לנסות להוציא את 'רגלי הים' שלי
כן, אבל אין לך רגליים, סגן דן.
כן אני יודע את זה.
כתבת לי מכתב, חתיכת אידיוט
אז הנה, קפטן פורסט גאמפ.
הייתי חייב לראות זאת במו עיניי...
ו...?
אמרתי לך, אם אי פעם תהיה קפטן של סירת חסילונים,
אני אהיה החובל הראשון שלך.
אז, הנה אני כאן.
מילה שלי זאת מילה.
בסדר.
אבל שלא תחשוב,
"שאקרה לך "המפקד.
לא, המפקד.
זו הסירה שלי.
יש לי הרגשה שאם נתקדם לכיוון מזרח,
נוכל למצוא קצת חסילונים. אז תפנה שמאלה.
קח שמאלה!
לאן?
לשם!
הם נמצאים שם!
תלך להגה, ותקח שמאלה!
בסדר
גאמפ, מה אתה עושה?
תקח שמאלה!
שמאלה!
לשם אנחנו הולכים, כדי למצוא קצת חסילונים! בני!
שם נמצא אותם.
עדיין אין חסילונים, סגן דן.
טוב, אז טעיתי...
ובכן, איך אנחנו אמורים למצוא אותם?
אולי כדאי שתתפלל בשביל זה.
אז הלכתי לכנסיה בכל יום ראשון...
לפעמים גם סגן דן היה מגיע.
למרות שאני חושב שהוא השאיר את התפילה בשבילי...
אין חסילונים...
איפה לעזאזל האלוהים שלך?
זה מצחיק שסגן דן אמר את זה,
מפני שבדיוק אז... אלוהים הופיע.
לעולם לא תצליח להטביע את הסירה הזאת!
עכשיו אני נורא פחדתי.
אבל סגן דן, הוא היה משוגע...
קדימה!
אתה קורא לזה סערה?
קדימה, חתיכת בן כלבה!
זה הזמן לסגור חשבון!
ביני לבינך!
אני נמצא כאן! בוא ותיקח אותי!
לעולם לא תצליח...
להטביע את...
הסירה הזאת!
ההוריקן כרמן...", הגיע לכאן אתמול,
כשהוא הורס כמעט כל דבר שנמצא בדרכו.
ולעומת ערים אחרות הנמצאות ליד החוף,
תעשיית דייג החסילונים, בביו לה ביטר,
נפלה קורבן לכרמן,
ונותרה בחורבן מוחלט.
דיווח זה מלמד,
שלמעשה, רק סירה אחת, לדייג חסילונים,
"...שרדה לאחר הסערה
לואיס, לואיס, הנה פורסט...
לאחר מכן, דיי חסילונים היה הרבה יותר פשוט...
ומאז אנשים התחילו לרכוש את החסילונים שלנו,
'עבור קוקטייל חסילונים, ולברביקיו וכו...
והיינו הסירה היחידה שהצליחה לשרוד...
באבא גאמפ חסילונים", זה מה שקיבלו".
היה לנו צי של אוניות,
"תריסר "ג'ני, ומחסן גדול וישן.
היו לנו אפילו כובעים,
"שכתוב עליהם, "באבא גאמפ,
באבא גאמפ חסילונים.
זה שם משק הבית.
רק רגע אחד, בחור!
אתה רוצה להגיד לי שאתה הבעלים,
"של חברת "באבא גאמפ חסילונים?
כן, קבלנו יותר כסף מאשר דיוויד קרוקט!
בחור, שמעתי מעשיות רבות בחיי,
אבל זו היתה הגדולה מכולן.
ישבנו ליד מיליונר!...
טוב אני חושבת שזה היה סיפור יפהפה,
ואתה גם מספר אותו כהלכה,
בכזו מין התלהבות.
את מעוניינת לראות כיצד סגן דן נראה?
כן, בהחלט.
זה הוא, בדיוק כאן.
תני לי לספר לך משהו על סגן דן.
פורסט...
מעולם לא הודתי לך, על שהיצלת את חיי...
הוא למעשה אף פעם לא הודה...
אבל אני משער שהוא השלים עם אלוהים.
בפעם השנייה..." בתוך 17 ימים,
הנשיא פורד ניצל "...מנסיון התנקשות, היום
ג'ני 1" מתחנה", ג'ני 1" מתחנה",
"כאן "ג'ני 1, "המשך "מרגו,
יש לפורסט שיחת טלפון.
כן, ובכן תצטרכי למסור שיתקשרו מאוחר יותר.
הוא לא פנוי כרגע.
אימו חולה.
איפה אמא?
היא למעלה.
הי פורסט,
אני אראה אותך מחר.
הו, בסדר
אני רואה שהתיישרת, לא כן בחור?
מה העניין אמא?
אני גוססת, פורסט
בוא הנה שב לידי.
למה את גוססת אמא?
הגיע הזמן שלי.
זה הזמן.
הו, עכשיו...
אל תפחד, חמוד.
מוות הוא פשוט חלק מהחיים
משהו שכולנו נועדנו לעשות.
לא ידעתי זאת,
אבל נועדתי להיות אמא שלך.
עשיתי את הכי טוב שיכולתי.
את בהחלט עשית.
ובכן... אני מקווה ומאמינה שתמצא את היעוד של עצמך.
אתה צריך לעשות את הטוב ביותר עם מה שאלוהים העניק לך.
מהו הייעוד שלי, אמא?
תצטרך לגלות זאת בעצמך.
החיים הם כמו קופסת שוקולד, פורסט.
אתה לעולם לא תדע מה תקבל.
לאמא היתה תמיד דרך להסביר דברים,
כדי שאוכל להבין אותם...
אני אתגעגע אליך, פורסט.
היא חלתה סרטן,
ומתה ביום שלישי.
הבאתי לה כובע חדש,
עם פרחים קטנים עליו.
וזה כל מה שיש לי לספר על כך.
לא אמרת שאת מחכה לקו 7?
יהיה עוד אחד בקרוב.
עכשיו מכיוון שהייתי כוכב פוטבול וגיבור מלחמה,
ואישיות לאומית וקפטן של סירת חסילונים,
ובוגר מכללה,
זקני העיר גרינבו באלבמה,
החליטו יחד, להציע לי עבודה נחמדה...
ומאז לא הלכתי יותר לעבוד עם סגן דן.
בזמן שהוא דאג לכסף של חברת באבא גאמפ,
הוא השקיע בשמי, באיזו חברת פירות.
ואז כשהוא התקשר אלי,
הוא אמר שאין לנו צורך לדאוג יותר לכסף.
ואני אמרתי, "זה טוב, פחות דבר אחד".
אמא אמרה, שיש גבול לממון,
שאדם באמת צריך.
וכל היתר משמש לפאר.
אז נתתי חלק מזה,
לכנסיית גוספל.
ונתתי חלק לבית החולים לדייג של ביו לה ביטר.
ולמרות שבאבא היה מת,
וסגן דן טען שאני משוגע,
נתתי גם חלק לאמו של באבא.
את יודעת מה?
היא לא היתה צריכה לבשל במטבח של אף אחד, יותר.
זה מריח מצויין
ובגלל שהייתי מיליונר,
ואהבתי מאוד לעשות זאת,
גזמתי את הדשא בחינם.
אבל בלילות, כשלא היה דבר לעשות,
והבית היה ריק,
תמיד חשבתי על ג'ני.
...ואז היא הופיעה...
שלום, פורסט.
שלום, ג'ני.
ג'ני חזרה הביתה, ונשארה איתי.
אולי בגלל שלא היה לה לאן ללכת,
או בגלל שהיא היתה כל כך עייפה.
מפני שהיא נפלה למיטה, וישנה וישנה...
כאילו שהיא לא ישנה שנים.
זה היה נפלא לראות אותה בבית.
כל יום יצאנו לטייל...
ואני קשקשתי כמו קוף על עץ,
והיא הקשיבה לסיפורי הפינג-פונג, ודייג החסילונים,
ועל הטיול של אמא בגן-עדן,
רוב הזמן אני דיברתי.
ורוב הזמן ג'ני שתקה.
איך יכולת לעשות את זה?!
לפעמים אני חושב, שאין מספיק אבנים.
מעולם לא הבנתי מדוע ג'ני חזרה.
אבל לא היה לי אכפת
זה היה כמו בעבר,
היינו שוב כמו אפונה וגזר.
כל יום קטפתי פרחים יפים,
והנחתי בשבילה אצלה בחדר.
והיא נתנה לי את המתנה הכי יפה שכל אחד קיבל,
בכל העולם...
הם נוצרו לריצה בלבד
והיא גם לימדה אותי לרקוד
ג'ני ואני, היינו ממש כמו משפחה...
וזו היתה התקופה המאושרת ביותר בחיי.
סיימת לצפות בזה?
אני הולכת למיטה.
התנשאי לי?
אני אהיה בעל טוב, ג'ני.
אכן תהיה, פורסט.
אבל את לא תתחתני איתי.
עדיף לך לא להתחתן איתי.
למה את לא אוהבת אותי, ג'ני?
אני לא איש חכם,
אבל אני יודע מה זאת אהבה,
ג'ני.
פורסט, אני באמת אוהבת אותך.
לאן את בורחת?
אני לא בורחת.
באותו יום,
ללא סיבה מיוחדת,
החלטתי לצאת לריצה קצרה.
אז רצתי עד לסוף הרחוב.
וכשהגעתי לשם חשבתי, למה שלא ארוץ עד לקצה העיר?
"...הנשיא קרטר, סובל מחום"
וכשהגעתי לשם,
חשבתי, למה שלא אחצה בריצה את מדינת גרינבו.
ואז, חשבתי לעצמי שאם אני כבר רץ רחוק כל כך.
למה שלא אחצה בריצה, את כל מדינת אלבמה!
וכך עשיתי...
חציתי את אלבמה כולה.
ללא שום סיבה מיוחדת המשכתי לרוץ...
רצתי לכיוון הים.
וכשהגעתי לשם,
חשבתי, שאם כבר רצתי כל כך רחוק,
אולי אסתובב חזרה, ואמשיך לרוץ.
וכשהגעתי לאוקיאנוס נוסף,
חשבתי, שאם כבר רצתי כל כך רחוק,
אולי אחזור חזרה,
ואמשיך לרוץ...
כשהתעייפתי, עצרתי לנוח.
וכשהייתי רעב, אכלתי.
וכשהייתי צריך ל...
את יודעת...
אז הלכתי.
נו ו...
אתה פשוט רצת.
כן.
חשבתי המון...
על אמא, על באבא, וסגן דן,
אבל יותר מכל,
חשבתי על ג'ני...
חשבתי עליה המון.
מזה למעלה משנתיים...",
אדם בשם פורסט גאמפ,
גנן, מגרינבו, אלבמה, העוצר לשינה בלבד,
חוצה את האמריקה לכל רוחבה,
"...צ'ארלס קופר מדווח
בפעם הרביעית ברציפות..."
במסעו לחצות את אמריקה,
פורסט גאמפ, הגנן מגרינבו, אלבמה,
עומד היום שוב לחצות, "...את נהר המיסיסיפי
שאני אמות. פורסט?
אדוני, למה אתה רץ?
האם אתה עושה זאת למען שלום העולם?
האם אתה עושה זאת למען מחוסרי הדיור?
האם אתה רץ, למען זכויות האשה?
או למען איכות הסביבה?
או למען בעלי החיים?
הם פשוט לא האמינו,
שמישהו פשוט ירוץ,
ללא שום סיבה מיוחדת.
למה את עושה את זה?
הרגשתי שפשוט בא לי לרוץ...
הרגשתי שפשוט בא לי לרוץ.
זה אתה!
אני לא מאמין שזה באמת אתה.
עכשיו... מסיבה כלשהי,
מה שעשיתי,
נראה מאוד הגיוני לאנשים.
נדלקה לי נורה בראש...
אמרתי לעצמי, הנה אדם שמקבל על עצמו משימה,
הנה אדם שיש לו את התשובה.
אני אלווה אותך לכל מקום, מר גאמפ.
אז היתה לי חברה...
ולאחר מכן, היתה לי עוד חברה...
ואז הצטרפו, אנשים נוספים.
משהו סיפר לי, מאוחר יותר,
שזה נתן תקווה לאנשים.
לא.
אין לי מושג לגבי זה,
אבל כמה מאותם אנשים, פנו אלי,
ובקשו עזרה.
אני תוהה אם תוכל לעזור לי.
אני בעיסקי סטיקרים לפגושים.
ואני זקוק לסיסמא טובה.
ומשום שאתה כזה מעורר השראה,
חשבתי שאולי, תוכל לעזור לי.
וואו! בנאדם! הרגע דרכת,
על גוש ענק של חרא!
זה קורה...
מה, חרא?
לפעמים...
וכמה שנים מאוחר יותר, שמעתי שהברנש הזה,
העלה רעיון לסיסמא חדשה,
ועשה הרבה כסף מזה...
בפעם אחרת כשרצתי לבד...
מישהו שאיבד את כל כספו בעסקי הטי-שירט,
רצה לשים את הפנים שלי, על טי-שירט.
אבל הוא לא הצליח לצייר אותם כמו שצריך,
וגם לא היתה לו מצלמה...
הנה, תשתמש בזו, אף אחד, לא אוהב את הצבע הזה, בכל מקרה.
שיהיה לך יום נעים...
כמה שנים לאחר, מכן, גיליתי
שלאיש הזה היה, רעיון לטי-שירט
והוא עשה המון כסף...
בכל מקרה, כמו שאמרתי,
היתה לי חברה רבה מאוד.
אמי תמיד אמרה,
אתה חייב להניח את העבר מאחור,
בטרם תמשיך הלאה...
ואני חושב, שזו היתה הסיבה לכל הריצה הזאת.
רצתי במשך שלוש שנים...
חודשיים...
ארבע-עשר יום ו 16 שעות.
שקט. שקט. הוא עומד להגיד משהו.
אני די עייף,
אני חושב שאלך הביתה עכשיו.
רגע אחד, מה אנחנו צריכים לעשות עכשיו?
ופשוט כך...
הסתיימו להם ימי הריצה שלי.
אז הלכתי הביתה לאלבמה.
לפני מספר רגעים..." בשעה 14:25,
בשעה שהנשיא רייגן, יצא מ...
נורו לעברו חמישה, או שישה כדורים,
ע"י מתנקש אלמוני.
"...הנשיא נפגע בחזהו
אספתי את הדואר.
ויום אחד, בלי שום הודעה מוקדמת,
קבלתי מכתב מג'ני.
ששאלה, אם אוכל להגיע לסוואנה.
ולפגוש אותה, וזה מה שבעצם אני עושה כאן.
היא ראתה אותי רץ, בטלויזיה.
אני אמור לעלות על קו 9, לרחוב ריצ'מונד.
ואז לרדת, ולעבור בניין אחד שמאלה,
לרחוב הנרי מספר 1947,
דירה 4.
אתה לא צריך לקחת אוטובוס.
רחוב הנרי נמצא חמש, או שש בניינים מכאן,
הישר מכאן.
הישר מכאן?
הישר מכאן.
היה נעים לשוחח איתך.
אני מקווה שהכל יסתדר לך.
היי!
פורסט!
מה שלומך?
היכנס! היכנס!
קיבלתי את מכתבך.
באמת תהיתי לגביי זה
זהו ביתך?
כן, הוא קצת הפוך עכשיו.
יש לי המון עבודה.
ממש נחמד.
יש לך מזגן.
תודה.
אכלתי קצת...
אני, החזקתי... החזקתי באוסף קטן של... של קטעי עיתון ו...
הנה אתה,
יש לי אותך רץ,
רצתי דרך ארוכה.
במשך המון זמן.
הנה...
תראה פורסט, אני לא יודעת איך להגיד את זה...
אני פשוט...
אני רוצה להתנצל,
על כל הדברים שעשיתי לך, כי...
אני פישלתי...
במשך המון זמן...
היי!
הי!
היי!
זה החבר הותיק שלי, מאלבמה.
מה שלומך?
בשבוע הבא לוח הזמנים שלי משתנה, אז אוכל...
אין בעיה, אני מוכרחה ללכת, אני חונה חניה כפולה.
בסדר, תודה.
זהו חברי הטוב ביותר, מר גאמפ.
אתה יכול לומר לו שלום?
שלום , מר גאמפ.
שלום.
אני יכול ללכת לראות טלויזיה, עכשיו?
כן. רק תנמיך.
את אמא... ג'ני.
אני אמא.
השם שלו הוא פורסט.
כמוני!
קראתי לו על שם אביו.
יש לו אבא שגם לו קוראים פורסט?
אתה אבא שלו...
היי...
פורסט, תביט בי.
תביט בי, פורסט!
אתה לא צריך לעשות שום דבר,
ולא עשית שום דבר רע.
טוב?
נכון שהוא יפה?
הוא הדבר היפה ביותר שראיתי מעולם.
אבל...
האם... האם הוא חכם?, האם הוא יכול?
הוא מאוד חכם.
הוא אחד מהחכמים ביותר בכיתתו.
כן, זה בסדר, לך לדבר איתו...
מה אתה רואה?
בנץ ואריק.
פורסט...
אני חולה.
מה, את משתעלת בגלל שהצטננת?
יש לי סוג של וירוס, ואף רופא,
לא יודע, מהו בדיוק,
ואין שום דבר שניתן לעשות בנדון.
תוכלי לבוא הביתה איתי,
ג'ני, את ו...
פורסט הקטן.
תוכלו לבוא ולהשאר,
בבית שלי, בגרינבו.
אני אדאג לך אם את חולה.
התנשא לי, פורסט?
בסדר...
נא לשבת בבקשה.
פורסט?
זה הזמן להתחיל.
היי
העניבה שלך.
סגן דן!
סגן דן.
שלום, פורסט.
קיבלת רגליים חדשות.
רגליים חדשות.
כן, קיבלתי רגליים חדשות,
לפי הזמנה,
סגסוגת טיטניום.
זה מה שמשתמשים במעבורות חלל.
רגליי קסם.
זו...
ארוסתי.
סוזן.
סגן דן?!
היי, פורסט
סגן דן...
זוהי ג'ני שלי
שלום, נעים להכיר, סוף סוף.
האם, אתה פורסט תיקח את ג'ני
לאשה?
האם, את ג'ני, תקחי את פורסט
להיות לך לבעל?
על כן אני מצהיר בזאת על היותכם, בעל ואשה.
הי.
תגיד, פורסט...
פחדת בווייטאנם?
כן.
טוב, אני...
אני לא יודע.
לפעמים כשהגשם פסק,
מספיק כדי שהכוכבים יציצו החוצה,
והיה כל כך יפה,
וכשהשמש עמדה ללכת לישון,
אי שם, למרגלות הנהר,
היו מופיעים מיליוני ניצנוצים, על פני המים,
על פני אותו אגם רחב.
היה בהיר כל כך,
ונראה היה, כאילו היו שניי רקיעים,
אחד על גבי השני...
ואז מהמדבר, במקום שבו השמש התחילה לזרוח,
לא יכולתי לקבוע,
היכן מסתיימים השמיים והיכן מתחילה האדמה.
זה היה כל כך יפה.
הלוואי ויכולתי להיות איתך שם.
את היית...
אני אוהבת אותך.
את הלכת לעולמך, בשבת בבוקר.
והנחתי אותך כאן, תחת העץ שלנו.
ודאגתי לכך, שהבית של אביך,
יהרס עד תום.
אמא...
תמיד אמרה,
שהמוות הינו חלק מהחיים.
הלוואי ולא היה כך.
פורסט הקטן...
מרגיש ממש טוב.
"...אבל"
הוא שוב עומד להתחיל ללכת לבית הספר, בקרוב.
ו...
אני מכין לו את ארוחת הבוקר, הצהריים והערב.
כל יום.
אני מוודא שהוא...
מסתרק,
ומצחצח את שיניו כל יום,
מלמד אותו לשחק פינג-פונג.
הוא ממש טוב.
אה, פורסט אתה מתחיל.
אנחנו הולכים לדוג המון.
וכל לילה אנחנו קוראים ספר.
הוא כל כך פיקח, גי'ני.
היית מתגאה בו...
אני גאה...
הוא, כתב לך...מכתב.
והוא אמר, שאני לא יכול לקרוא אותו, לפחות אני לא אמור.
אז אני משאיר אותו, בשבילך.
ג'ני...
אני לא יודע אם אמא צדקה,
או ...שהיה זה סגן דן,
אני לא יודע...
אם לכל אחד... מאיתנו יש...
ייעוד...
או שאנחנו "מרחפים" סביב באופן מקרי,
על פני איזו בריזה.
אבל אני חושב,
שזה אולי השילוב ביניהם...
אולי שניהם יחד מתרחשים בו זמנית.
אני מתגעגע אליך, ג'ני.
אם יש משהו שתצטרכי,
אני לא אהיה רחוק מכאן.
הנה ההסעה שלך.
בסדר.
היי...
אני מכיר את זה,
אני הולך לספר "על זה, ב"ספר והצג,
מכיוון שסבתא היתה נוהגת לקרוא לך מזה.
הספר המועדף עליי...
הנה,
היי...
הנה לך.
היי, פורסט...
אל...
רציתי להגיד לך, שאני אוהב אותך.
אני אוהב גם אותך, אבא.
אני אהיה בדיוק כאן כשתחזור.
אתה מבין שזו ההסעה לבית הספר, נכון?
בוודאי, ואת דורותי הריס, ואני פורסט גאמפ.