Title: Farewell Amor Year: 2020 Duration: 01:41:41 Subtitles Source: Yes
‫הכתוביות הובאו, נערכו וסונכרנו ע"י UniHebSubs ‫גרסת Unicode
‫ברוכים הבאים לנמל התעופה ‫הבין לאומי, ג'ון פ. קנדי.
‫אסור לקבל פריטים לפני הנסיעה ‫ללא סידור מוקדם...
‫הנה אתה.
‫סילביה.
‫תראי אותה. תראי אותה. ‫ילדה גדולה.
‫כן. ‫-תסובבי.
‫תני לי לראות.
‫אתן כאן. ‫-סוף סוף.
‫"שלום לאהבה"
‫סילביה. תראי.
‫ומה את חושבת על ניו יורק? ‫-היא מדהימה.
‫אנחנו צריכות לתרגל ‫יותר דיבור באנגלית.
‫את בסדר? ‫-סילביה, את לא מתרגשת?
‫תחזיקו את הדלת.
‫- ברוכות הבאות לאמריקה, ‫אסתר וסיליביה -
‫זה הבית. ברוכות הבאות.
‫אני צריכה שירותים. ‫-כן, אראה לך.
‫אסתר, את ואני נישן שם. ‫המטבח שם.
‫וסילביה, ‫הפכתי את הסלון בינתיים
‫כדי שיהיה לך מרחב משלך.
‫אני מחפש ‫מקום גדול יותר שיתאים.
‫או שאולי תהיי כמו ‫כל הילדים האמריקאים
‫ותשכרי דירה משלך.
‫עדיין לא, קודם נחיה כמו משפחה, ‫כפי שאלוהים התכוון.
‫כן, כמובן, כמובן.
‫כן, השירותים נמצאים שם, ‫מתג האור על הקיר משמאלך.
‫בתיאבון.
‫הלוואי שאמא שלך ‫הייתה יכולה לראות את זה.
‫הילד שלה למד לבשל. ‫-אני מקווה שתאהבו את זה.
‫מי לימד אותך?
‫את יודע, למדתי דברים פה ושם.
‫בבקשה, תאכלו, ‫לפני שיתקרר.
‫בואו נתפלל קודם. ‫יש לנו הרבה על מה להודות.
‫כן, סליחה.
‫האל הרואה הכול, אנחנו מהללים ‫את שמך בהדרו.
‫אדוני, תודה שאיחדת בינינו ‫לאחר 17 שנים בנפרד,
‫אנחנו מודים לך על הברכה ‫והאהבה האינסופיות שלך.
‫אנחנו מודים לך ‫על הבית והמשפחה שלנו.
‫אנחנו מודים לך ‫על כך שהשטן מבויש ומובס.
‫אנחנו אומרים ‫את כל הדברים האלה בתפילתנו
‫בשמו הקדוש של ישו. אמן. ‫-אמן. -אמן.
‫כן.
‫זה רך מאוד.
‫מרוכך.
‫אמריקאים לא אוהבים ‫נזיד עם האוכל שלהם?
‫הרופא המליץ על בשר דל שומן.
‫את יודעת, במשך שנים
‫הדבר היחיד שיכולתי לאכול ‫היה הבישול של אמא שלי,
‫אז כשהתחתנו, ‫הכרחתי את אמך המסכנה
‫לבשל את כל המאכלים ‫של אמא שלי.
‫אמך המסכנה.
‫היא לא הייתה צריכה ‫לסבול אותי.
‫- וולטר -
‫הכומר שלי אמר שצריך להתמקד ‫בהתוודעות זה אל זה ברוח ובגוף
‫כדי לבנות מחדש ‫את המשפחה שלנו.
‫חכי. ‫-אני זקנה עכשיו. לא מושכת.
‫לא, את לא. ‫-שקר זה חטא, אתה יודע.
‫לא לכך התכוונתי.
‫לא הייתי עם גבר אחר ‫מאז שעזבת.
‫תודה. ‫זאת אומרת...
‫אני מצטער שלא הייתי שם.
‫אני מקווה שהכול יסתדר.
‫זה פשוט היה יום ארוך.
‫אולי כדאי שקודם ננוח קצת.
‫מוכנה לבית הספר האמריקאי? ‫-מובן שכן.
‫היא תלמד היטב ‫כדי שתתקבל לבית ספר לרפואה.
‫עם מלגה. ‫הרופאה הראשונה במשפחה.
‫ברצון האל.
‫באיזה תחום ברפואה ‫את מתעניינת?
‫היא רוצה לטפל בילדים.
‫אני אוהבת מתמטיקה. ‫-מבריקה כמו אבא שלה.
‫אני כל הזמן אומרת לך,
‫אבא שלך למד ‫כל כך הרבה דברים כשהכרנו.
‫אני צריך לראות תעודת זיהוי. ‫-איזו תעודת זיהוי?
‫סליחה. ‫-מצטער, היא איתי.
‫תתרחק, בבקשה, אדוני. אני רק ‫צריך לבדוק את התיקים שלה.
‫יש לי הפניה.
‫זהירות.
‫מצאת מטבעות על המושב?
‫אני רואה שהחלפת ‫את התמונה.
‫כן. ‫-הן התמקמו? -איכשהו.
‫הסקס בטח נהדר.
‫כשאני חוזר הביתה,
‫אשתי מתנהגת ‫כאילו יש לה משהו להוכיח.
‫אני יכול רק לדמיין, אחרי... ‫כמה שנים עברו, תשע? -17.
‫היא צריכה להיות בת מזל ‫שהיית עם האחות הזאת,
‫אחרת היית בכלא ‫בגין רצח.
‫מה?
‫אתה יודע שזאת האמת, גבר. ‫-אני לא רוצה לדבר על זה.
‫אחי, אני רק אומר לך ‫שאתה לא היחיד שהיה במצב הזה.
‫טוב? דברים קורים. ‫אל תרגיש רע.
‫אני לא מרגיש רע. ‫הכול בסדר. -בסדר.
‫טוב, אני מניח שכדאי ‫שאתחיל במשמרת שלי.
‫שיהיה לך יום טוב. ‫-גם לך.
‫למה אתה כאן?
‫מה קרה?
‫אני לא יכולה להיות ‫המושיעה שלך, וולטר.
‫גם אני צריכה אהבה. ‫-רק ריקוד אחד.
‫היי, מה קורה? אני דיג'יי הירו ‫ואני פה כל הלילה.
‫אני...
‫אני לא יכולה.
‫תודה.
‫- הכול היה חלום -
‫הגעת מוקדם היום. ‫-אני...
‫החלפתי את המשמרת שלי
‫כדי שאוכל להיות בבית ‫לארוחת הערב
‫עם המשפחה שלי ‫לפחות פעם בשבוע.
‫- ישו הוא ראש הבית הזה -
‫סילביניה, פני את הספרים שלך, ‫לכי לסדר את השולחן. -אז...
‫איך היה בבית הספר היום? ‫-בסדר.
‫כך את מגיבה?
‫היה בסדר. תודה.
‫היא מתרגשת כל כך ‫סוף סוף להיות כאן איתך.
‫אני לא כל כך בטוח בקשר לזה. ‫-שטויות. מובן שכן.
‫חשבתי...
‫אולי כדאי שנתכנן משהו כמשפחה, ‫כדי שנכיר זה את זה.
‫בדיוק התפללתי על זה. ‫-כן. -כן.
‫אולי ביום ראשון נוכל לנסוע ‫מחוץ לעיר?
‫את יודעת, ‫אולי חוף ג'רזי.
‫אנחנו לא הולכים לכנסייה?
‫חשבתי שיהיה טוב לעזוב את העיר ‫מוקדם כדי להימנע מהתנועה.
‫זה בסדר. זה בסדר.
‫אולי יש תפילת זריחה ‫שנוכל להשתתף בה?
‫כמובן, אני... אני אבדוק.
‫אני... הבאתי יין כדי שנוכל ‫להרים כוסית. -אלכוהול?
‫זה יין.
‫אבל אתה יודע ‫שאנחנו לא צריכים לשתות.
‫אבל זה, זה רק יין פשוט ‫לאירוע מיוחד.
‫"יום שמח, ‫הם תיקנו את הבחירה שלי,
‫"רק המושיע ואלוהים שלי
‫"ישמח את הלב הזוהר הזה
‫"עד שתגיע אחרית הימים
‫"יום שמח, יום שמח,
‫"כשישו ינקה את חטאיי".
‫תודה, ישו. ‫-אמן.
‫"האור שלי, ‫אני אתן לו לזרוח,
‫"בשבילך ובשבילי, ‫אני אתן לו לזרוח,
‫"לאן שאפנה, ‫אתן לו לזרוח,
‫"אתן לו לזרוח, אתן לו לזרוח, ‫אתן לו לזרוח".
‫ישו, שבח אותו.
‫ברגע שמסמכי ההגירה שלי ‫יושלמו, אמצא עבודה.
‫כדי שאוכל ‫לשלם את החשבונות.
‫אני יכול להסתדר בינתיים. ‫יש לך כבר הרבה עבודה.
‫תודה.
‫על מה?
‫שלא ויתרת עלינו.
‫את לא צריכה להודות לי.
‫טוב...
‫אל תישאר ער עד מאוחר.
‫וראית את הדואר ‫שהשכנה שלך הביאה באחד הימים?
‫אני לא יודע למה ‫קשה כל כך לדוור
‫לשים את הדואר ‫בתיבה הנכונה.
‫- לינדה וולטר ‫דרך קלרנדסון 6987 -
‫סילביה.
‫את בסדר?
‫אני בסדר.
‫אז למה את לא יכולה ‫להזיז אותה?
‫אני יכולה, אני מבטיחה.
‫אני לא יכול לתת לך ‫ללכת במצב הזה לבית הספר.
‫עלולה להיות לך עצם שבורה. ‫אני רציני, סילביה.
‫אתה תספר לאמא?
‫בואי, נדאג בקשר לאמא אחר כך.
‫אז התאמנת על הריקוד
‫שהבחור הצעיר סיפר לנו עליו ‫בבית הספר?
‫כשהפסקת לחכות ‫לשיחות סוף השבוע שלי,
‫אמא אמרה שזה משום ‫שהתגנבת החוצה לרקוד.
‫זה הפחיד אותה.
‫כל דבר מפחיד אותה.
‫בגלל זה היא מתפללת ‫כל כך הרבה.
‫את יודעת, גם אני הייתי ‫רקדן טוב, כשהייתי צעיר יותר.
‫זה נכון.
‫אולי לא סגנון הריקוד הזה, ‫אבל...
‫אמא שלך הייתה מכינה
‫תלבושות זהות לשנינו,
‫והיינו הולכים ‫למסיבות סודיות ו...
‫רוקדים במשך כל הלילה.
‫אמא? ‫-כן.
‫כן, רקדנו הרבה ‫לפני שנולדת.
‫ואפילו לאחר מכן.
‫היית צעירה מכדי שתזכרי. ‫-ואז מה קרה?
‫סוף המלחמה.
‫קריאה לד"ר ביזבי לשלוש-בי. ‫ד"ר ביזבי לשלוש-בי.
‫סילביה... ד' סנטוס?
‫תתעוררי, בואי נלך. ‫האחות כאן. קדימה.
‫קדימה.
‫מה הביא אתכם היום? ‫-היא נפצעה בזרוע שלה.
‫איך הפציעה הזאת קרתה? ‫-נפלתי.
‫ומתי הפציעה קרתה?
‫אתמול.
‫היכן כואב? ‫תוכלי להראות לי בדיוק?
‫במקום אחר?
‫זאת חבורה קטנה, ‫אבל לא משהו יוצא דופן.
‫הרופא יהיה איתך. ‫את צריכה משהו?
‫לינדה. ‫-מה אתה רוצה ממני?
‫הבטחת שלעולם ‫לא תזרה מלח על פצעיי.
‫היא הייתה צריכה עזרה. ‫בטחתי בך. -מה אתה חושב...
‫מה אתה חושב שזה?
‫אני יודע שזה רחוק ‫מלהיות אידאלי,
‫אבל למה אנחנו לא יכולים ‫להישאר חברים, כמו בהתחלה?
‫משום שזאת לא ההתחלה.
‫אנחנו רחוקים מההתחלה, וולטר.
‫זה הסוף.
‫אני רצינית.
‫אלך לקרוא לרופא. ‫-לינדה...
‫אבא?
‫אתה אוהב אותנו?
‫כן.
‫ועזבת כדי לבנות לנו חיים, ‫נכון? -כמובן.
‫סילביה. ‫אני רק הוצאתי את האשפה.
‫את צריכה משהו?
‫- סילביה -
‫סילביה. ‫-תראו את זה. ילדה גדולה.
‫תני לי לראות. ‫תני לי לראות.
‫מה? -היא גדלה. ‫נכון.
‫אני צריכה לשירותים. ‫-מתג האור על הקיר משמאלך.
‫היי, מתוקה.
‫את כנראה מפתה ‫איזה בחור שווה מניו יורק
‫כשתשמעי את זה.
‫אמרתי לרג'אב שפשוט ‫ישכח ממך,
‫זאת אומרת, באמת. ‫-סילביה?
‫היא הלכה למקום טוב יותר. ‫היא בניו יורק.
‫הוא כל כך מדוכא. תארי לעצמך ‫שאני מתגעגעת אלייך.
‫אמשיך לעשות רמיקסים ‫לחברה שלי,
‫כך שכשתהיי הרקדנית ‫המפורסמת ביותר באמריקה,
‫כולנו נוכל לפחות ‫להיות בפמליה שלך.
‫בוקר טוב.
‫חשבתי שדיברנו ‫על המגפיים האלה.
‫אני לא יודעת ‫למה את מתעקשת
‫לנעול את המגפיים ‫המכוערים האלה כל הזמן.
‫את כל כך יפה.
‫כל הילדים בבית הספר שלך יחשבו ‫שהאפריקאים הם חסרי טעם.
‫אלה המגפיים הנוחים שלי, אמא. ‫את רוצה שלא יהיה לי נוח?
‫ברגע שאמצא עבודה, ‫אקח אותך לקנות בגדים הולמים.
‫לא נטריד את אבא שלך ‫בקשר לזה עכשיו.
‫בוקר טוב.
‫גברת טוני, יש לי כמה עלונים ‫להחתים אותך עליהם.
‫יש לנו מעגל ריקודים.
‫אני לא יודע ‫אם את רוצה להשתתף,
‫אם את רוקדת משהו.
‫אתם יכולים להיכנס.
‫תודה.
‫באתי לרשום את הבת שלי.
‫כן. את מדברת אנגלית, יקירתי?
‫כן, אבל היא מסתגלת ‫למבטא האמריקאי. -בסדר.
‫ואני רואה שעדיין חסרה לך ‫תעודת לידה רשמית.
‫יש לנו את זה.
‫זה מכתב.
‫כן, הסברתי כשהתקשרתי ‫שסילביה נולדה
‫בזמן מלחמת האזרחים ‫במדינה שלנו,
‫ובית החולים ‫והארכיון הכללי נהרסו,
‫כך שאין לנו ‫תעודת הלידה המקורית.
‫טוב, אבקש מגברת טוני ‫לרשום אותך ולקחת אותך לכיתה.
‫אז היא מתחילה עכשיו?
‫כן. אתה יכול לקחת אותה ‫ב-15:30 אחרי הלימודים.
‫היי, זאת אני.
‫היי, חכי. ‫לאן את הולכת?
‫לא חיכית לאוטובוס שלך?
‫תירגעי, תירגעי. ‫למה את מתנהגת ככה?
‫תירגעי, בסדר?
‫אפשר להתחיל מההתחלה?
‫היי, אני דבון, אבל רוב האנשים ‫קוראים לי דיג'יי.
‫היי, אני סילביה. ‫כולם קוראים לי סילביה.
‫היי, סילביה.
‫את מאנגולה?
‫המשפחה שלך רק הגיעה ‫לארצות הברית?
‫כן. לא.
‫אבא שלי היה כאן קודם. ‫הוא...
‫דיפלומט. ‫-בסדר, מגניב.
‫את רוקדת? ‫-למה אתה מאשים אותי בזה?
‫משום שבעיקר רק הבנות ‫בקבוצת הריקוד נועלות את זה.
‫אני יודע בוודאות שקבוצת הריקוד ‫צריכה רקדנית נוספת
‫עבור מעגל הריקודים, ‫אם את מעוניינת.
‫מה הפרס הזה?
‫1,000 דולר עבור ‫הרקדנית הטובה ביותר
‫ועבור הקבוצה הטובה ביותר.
‫לא. ‫-למה לא?
‫אני לא מכירה את הצעדים.
‫זה קל, פשוט תחפשי ‫סרטונים ביוטיוב,
‫תשתמשי בסרטונים כדי להתאמן.
‫את רק צריכה לדעת לרקוד.
‫בסדר.
‫אם אסכים להסתכל ‫על הצעדים האלה,
‫תיתן לי לעבור?
‫נתראה אחר כך, סילביה.
‫"הודעה לנימה: מיקס הקודורו שלך ‫כמעט סיבך אותי היום.
‫"הודעה לסילביה: ‫המפקדת "לא תרקוד" אסתר?
‫"הודעה לנימה: ‫לא. ילד בבית הספר שלי.
‫"הודעה לסילביה: מה?
‫"שהילדה הראשונה שלכם ‫תיקרא על שמי".
‫צריך ללכת לשוק בסוף השבוע ‫לקנות בננות.
‫ומשהו ללא כולסטרול ‫לאבא שלך,
‫ראית איך הוא אוכל?
‫זאת נימה?
‫היא התחתנה? ‫-עדיין לא.
‫יום אחד תפגשי בחור נחמד, ‫אולי באוניברסיטה.
‫כך פגשתי את אבא שלך, ‫את יודעת? -כן.
‫הוא למד עיתונאות, ‫את למדת מדעי החברה,
‫ושניכם חשדתם זה בזה ‫שהאחר הוא קומוניסט.
‫הוא כל כך עצבן אותי.
‫תמיד מדבר על פוליטיקה ‫כל הלילה. היי.
‫סיפרתי לך את הסיפור הזה ‫יותר מדי פעמים?
‫הוא איש טוב. נאמן.
‫כן.
‫זאת לא אשמתו שהיינו צריכות ‫לחכות כל כך הרבה שנים.
‫את יודעת שהוא ניסה הכול. ‫-אז למה הוא לא חזר הביתה?
‫משום שרצינו שיהיו לך חיים ‫שלא יכולנו עבורנו.
‫אני לא רוצה שתסבלי יותר.
‫הימים האלה מאחורינו עכשיו. ‫בסדר?
‫הכול יהיה בסדר. ‫אני מבטיחה.
‫אלוהים טוב.
‫טוב, הנושא של היום. ‫עלייה והגירה, טוב?
‫יש שתי רשימות נפרדות, ‫אני רוצה שתפתחו בעמוד 25.
‫אנחנו נעבור ‫על שתי הרשימות הנפרדות.
‫טוב. מר ג'יימסון. איחרת.
‫סליחה על האיחור, מר אונו. ‫-טוב.
‫הגירה. ‫איכויות חיים. חופש דתי.
‫תוציאו פיסת נייר, ‫ואני רוצה שתתחילו לכתוב.
‫היי, דיג'יי, מה החברה ‫האפריקאית שלך נועלת?
‫בסדר, דניס, תירגעי. ‫כולם, להירגע.
‫טוב, כולם, ‫לפתוח בעמוד 25. טוב?
‫כן, מר ג'יימסון, בבקשה, ‫תפתח בעמוד.
‫טוב, בבקשה, ‫הגירה, רשימה ראשונה.
‫את בסדר? ניסיתי לקרוא, ‫אבל לא שמעת אותי.
‫מה את... ‫-זה כלום. זה כלום.
‫יכולת לפצוע את עצמך. ‫-התאמנתי.
‫אמא שלך הציעה שאולי אנחנו...
‫זאת אומרת, אני צריך לנסות ‫ולדבר איתך
‫רק כדי לראות ‫אם הכול בסדר.
‫כמה זמן היא כבר כל כך דתייה? ‫-כשעברנו לטנזניה.
‫בהתחלה, היא רק רצתה ‫שתהיה לנו קהילה,
‫אבל אחר כך היא נהייתה ‫רצינית מאוד לגבי זה. -ואת?
‫כל עוד אני קוראת את התנ"ך, ‫היא לא מציקה לי יותר מדי.
‫ואת מתגעגעת לבית?
‫אתה לא?
‫אחרי המלחמה, ‫הבית שהכרתי נעלם.
‫אכפת לך אם אני...
‫אנמנם בכיסא ‫בזמן שאחכה שהיא תסיים?
‫אמא תכעס אם היא תדע ‫שלא נתתי לך את המיטה שלי.
‫לא, לא, לא. ‫היא לא צריכה לדעת.
‫אני יכולה לכבות את האור.
‫לא, לא, לא. ‫תמשיכי להתאמן.
‫סיימתי.
‫כן?
‫המדינה הזאת,
‫קשה מאוד עבור אנשים שחורים, ‫בעיקר זרים.
‫את תמיד צריכה ‫להציג את עצמך בדרך מסוימת
‫כדי שהלבנים לא ירגישו מאוימים.
‫אז כשאנחנו רוקדים,
‫זה המקום היחיד שבו אני ‫באמת יכול להיות מי שאני.
‫להראות את עצמי.
‫אז תהיי עצמך.
‫את היחידה שיודעת ‫מה שאת יודעת,
‫ושיכולה לעשות ‫את מה שאת עושה.
‫כן.
‫זאת השרשרת ששלחת לאמא ‫כשעברנו לטנזניה.
‫כל כך אהבתי אותה, ‫אז היא נתנה לי לענוד אותה.
‫בכל מקום אחר?
‫זאת חבורה קטנה, ‫אבל לא משהו יוצא דופן.
‫איפה למדת את השיר הזה?
‫מהמסיבות באנגולה ‫בדאר א-סלאם.
‫כולם רקדו לצלילי השיר הזה ‫ובכו, בכו, בכו.
‫אז אמא הפסיקה ‫ללכת למסיבות.
‫והיא לא רצתה שארקוד יותר.
‫אפשר לשכור דירה ‫ב-1,000 דולר?
‫זאת אומרת, תלוי איפה, ‫אבל כן, אפשר.
‫למה, את מתכננת ‫לברוח או משהו?
‫אני רק מתכננת לעתיד.
‫את תצליחי. ‫-תודה.
‫שימי לב. ‫-סליחה.
‫חמש, שש, שבע, מתחילות.
‫מה את עושה? ‫מה זה היה?
‫כלום, זה פשוט היה משהו... ‫-ראית אותי עושה את זה?
‫לא, אני רק... ‫-אז אל תעשי את זה.
‫יש לנו רוטינה.
‫אנחנו רק צריכים שמישהי ‫תלמד את הרוטינה
‫ותבצע אותה ‫כפי שצריך לעשות אותה.
‫את יכולה לעשות ‫את זה או לא?
‫מה לכל... ‫-תתרחק ממני.
‫מה קרה? ‫-אמרתי לך שאני לא יכולה לרקוד,
‫אבל התעקשת ‫ועכשיו הבכת אותי.
‫תירגעי. ראיתי אותך שם ‫לומדת את הצעדים.
‫את היית מעולה.
‫טוב, אז לחברה שלך ‫יש בעיה איתי,
‫משום שהיא דוקרת אותי, ‫דוקרת אותי, דוקרת אותי
‫כאילו... כאילו אני שיפוד.
‫באמת.
‫טוב. קדימה.
‫בואי ניקח הביתה ‫את טוסיק השיש קבב שלך. אלוהים.
‫השירותים שם. ‫-מגניב.
‫סליחה על הבלגן, ‫בדרך כלל אין לי אורחים.
‫לא, זה בסדר, זה בסדר. ‫מי זאת?
‫זאת נימה, ‫החברה הכי טובה שלי מהבית.
‫היא די-ג'יי. ‫-גדול.
‫את מתגעגעת לשם?
‫החברים שלי חושבים ‫שהחיים שלי מושלמים עכשיו.
‫לבלות עם סלבס ‫ומסיבות מטורפות.
‫כל המשפחה שלי גרה בדרום, ‫אז אני שומע את אותו הדבר.
‫אף אחד לא באמת יודע ‫איך זה שם,
‫אז אתה פשוט... ‫מרגיש בודד.
‫מה עם ההורים שלך? ‫-הם מורכבים.
‫אבא שלי...
‫לא באמת דיפלומט.
‫חשבתי. לא שומעים על הרבה ‫דיפלומטים שגרים בשכונה.
‫אבל... אני גם גדלתי ‫בלי אבא שלי, אז...
‫אני מכיר את ההרגשה.
‫אז מה תעשה ‫אחרי סיום הלימודים?
‫אני לא יודע.
‫אולי אתחיל לעבוד, ‫אלך לסטייט קולג' או משהו.
‫אתה לא תמשיך ‫עם אורות הבמה ויחסי הציבור?
‫לא, אלא אם כן תהפכי ‫לרקדנית מפורסמת, גברת סילביה.
‫סילביה.
‫סליחה, אמא. ‫לא ידעתי שאת...
‫היי, גברתי, ‫אני דבון ג'יימסון.
‫מה שלומך, דבון ג'יימסון?
‫אני בסדר. ‫יש לך בית יפה, גברתי.
‫ראית את הבית שלי? ‫-רק את השירותים. -סליחה, אמא,
‫לא ידעתי שאת בבית.
‫אז הבאת גבר הביתה ‫כשחשבת שאני לא בבית? -לא.
‫רק רציתי לוודא שסילביה תגיע ‫הביתה בשלום אחרי המבחנים.
‫טוב, כנראה כדאי שאלך הביתה ‫להכין שיעורי בית. -כן.
‫תגיד שלום להורים שלך.
‫טוב. נתראה מחר. ‫סליחה, גברתי.
‫לא עשינו כלום, אמא. ‫הוא רק ליווה אותי הביתה.
‫"הודעה לדיג'יי: ‫מאוחר מדי להירשם לתחרות?
‫"הודעה מדיג'יי: ‫הקבוצה סגורה. אולי סולו?
‫"הודעה לדיג'יי: ‫תרשום אותי".
‫אבא שלך ואני ‫הולכים לארוחת ערב הלילה.
‫אני לא יודעת מה נכנס בך, ‫אבל ציפיתי להתנהגות טובה יותר.
‫את יודעת שאני עושה את זה ‫רק לטובתך
‫משום שאני יכולה לראות דברים ‫שאת לא יכולה.
‫אבא שלך ואני עשינו ‫כמיטב יכולתנו להגן עלייך.
‫מעכשיו, את הולכת לבית הספר, ‫ואת חוזרת ישירות הביתה.
‫בלי חברים, בלי פעילויות ‫ובלי ריקודים.
‫את מקשיבה?
‫זה כואב לי ‫יותר מכפי שזה כואב לך.
‫אבל את תביעי חרטה ‫ותחפשי מחילה על מעשייך.
‫"אבינו שבשמים, ‫יתקדש שמך,
‫"תבוא מלכותך, ייעשה רצונך ‫בשמים כן בארץ,
‫"את לחם חוקנו תן לנו היום ‫ומחל לנו על חובותינו..."
‫אסתר, מה היא עושה?
‫לא אאבד את הבת שלי ‫למדינה הזאת.
‫"אבינו שבשמים, ‫יתקדש שמך.
‫"תבוא מלכותך ייעשה רצונך ‫בשמים כן בארץ".
‫- אסתר -
‫המשפחה כאן עכשיו.
‫זה בשבילך. ‫-תודה.
‫וזה בשבילך.
‫קדימה.
‫אתה מאמין לזה?
‫עבור מתת האוכל,
‫עבור מתת המקלט ‫שסיפקת לי ולמשפחתי,
‫שבחו את ישו עבור היום הזה,
‫שהדרך שלי תהיה חופשייה ‫מצרה ומידיו ההרסניות של השטן.
‫שאחזור בשלום מהלימודים
‫ושאבא יחזור בשלום מאמריקה. ‫זאת אומרת, מהעבודה. אמן. -אמן.
‫זאת פסקה מכתבי הקודש ‫שתמיד ריתקה אותי.
‫משום שנעלמת.
‫אני הטיפשה, נכון? ‫אתה אף פעם לא אחראי.
‫אתה לא עוזב חיי האנשים ‫בשביל...
‫מה חשבת?
‫אתה יודע מה?
‫אתה תמיד עושה את זה,
‫והייתי צריכה להקשיב ‫לאסטרולוגית שלי,
‫הייתי צריכה להקשיב ‫לנשמה שלי.
‫שאלה השטויות של מזל טלה. ‫כל כך נרקיסיסטי, זה כל כך...
‫אתה יודע מה? אין לי... ‫אין לי זמן לזה.
‫אין לי רוחב הפס הרוחני.
‫אתה יודע מה כל כך דפוק? ‫שאנחנו צריכים לעבוד יחד.
‫טוב, אתה יודע מה? גמרנו. ‫בוא ותיקח את החרא שלך.
‫מי זאת? ‫-נזינגה השכנה.
‫רק רגע.
‫וולטר עדיין גר פה?
‫אני חוששת שהוא כרגע בעבודה. ‫אני אשתו, אסתר.
‫בסדר. נחמד להכיר אותך, מלכה. ‫-נעים להכיר גם אותך, מלכה?
‫סליחה, רק ניקיתי את הבית, ‫אבל את מוזמנת להיכנס.
‫לא, אחותי, רק רציתי להביא דואר ‫שהכניסו לתיבה שלי.
‫אוודא שבעלי יקבל את זה ‫כשיחזור הביתה.
‫טוב. שלום.
‫- לינדה וולטר, ‫דרך קלרנדון 6987 -
‫הוא שהובא בפני האל, ‫אל תיתן לאיש להפריד בינינו.
‫אתה מכיר את לבי, אלוהים, ‫אתה מכיר את המאמצים שלי.
‫זה דבר האל ‫שאנחנו צריכים למלא.
‫חלקנו מנסים להוביל ‫את המשפחות שלנו,
‫שעם הפיתויים...
‫- תרומות -
‫מה שלומך, מלכה? ‫-טוב, תודה.
‫עשית קניות? ‫הלכת לשוק הקוריאני בפינה?
‫לפעמים האוכל שלהם ‫לא תמיד כל כך טרי.
‫חיפשתי קמח דוחן לוולטר, ‫יש לו כולסטרול גבוה, אז...
‫את יודעת מה, אני יכולה לקחת ‫אותך לשוק המצרי,
‫היכן שאני קונה ‫את האוכל שלי?
‫אני בדרך לשם עכשיו. ‫-לא, אני לא רוצה להטריד אותך.
‫אחותי. זאת באמת לא בעיה.
‫השכונה השתנתה באופן דרמטי. ‫היו פה הרבה ערבים.
‫באמת? ‫-כן.
‫זה עמוס מאוד. ‫-כן, זה עמוס מאוד ו...
‫טוב לראות אותך.
‫את אוכלת אוכל בריא מאוד? ‫-את יודעת, אני מנסה.
‫אני במצב הרבה יותר טוב ‫עכשיו שאני לא במערכת יחסים.
‫אני פשוט אסירת תודה ‫שהתאחדתי סוף סוף עם וולטר
‫אחרי כל כך הרבה ‫שנים בנפרד.
‫אני יודעת שהוא בטח ‫מאוד התקשה.
‫תהיתי איך הוא למד לבשל ‫את כל המאכלים דלי השומן האלה.
‫אולי את עזרת לו. ‫-את יודעת איך הם הגברים.
‫הם יודעים איך למצוא ‫את המשאבים שלהם.
‫הייתה אישה בשם לינדה ‫שגרה בדירה לפני שוולטר נכנס?
‫כן? -הבאתם עוד ‫אבקת ויתניה משכרת השבוע?
‫לא, גברתי. ‫-לא?
‫את יודעת מה? לפעמים לוקח להם ‫כל כך הרבה זמן לחדש את המלאי,
‫אבל אני באמת רוצה לתמוך ‫בעסקים המקומיים, את יודעת?
‫והאחים האלה אפריקאים, אז...
‫את יודעת מה? כדאי שנחזור. ‫-לקחת את הקמח שלך?
‫כן, תודה. ‫-תודה.
‫תודה, אלוהים.
‫יש לך 30 דקות ‫לשיחה הזאת.
‫ישתבח שמך, ‫ישתבח...
‫הלו?
‫האחות רדמפטה?
‫אסתר שלי. ‫איך אתן מתמקמות?
‫זה שינוי, אחותי.
‫אני בבית, את מבינה, לבדי, ‫אז פשוט חשבתי, חשבתי...
‫אני מתגעגעת לקהילה שלי שם.
‫איך סילביה שלנו מסתדרת שם? ‫-היא מנסה כמיטב יכולתה.
‫תראי לנו צעדים חדשים.
‫בשם ישו, ‫תגן על סילביה, בבקשה...
‫תדריך אותה.
‫ומה שלום וולטר? ‫-הוא...
‫הוא עובד קשה מאוד. ‫החיים שלו כאן קשים מאוד.
‫אני לא מאמין שנפגשנו.
‫בדרך כלל אני בא בימי חול,
‫משום שאני בעיקר עובד ‫בימי ראשון.
‫ברוכים הבאים לקהילה שלנו.
‫וולטר. אני מנסה כמיטב יכולתי ‫לעזור לו ולהתפלל בשבילו.
‫הגן על וולטר ‫והדרך אותו, בבקשה.
‫הוא הראש, אבינו שבשמים.
‫אני גאה בך, אחותי. ‫סבלת שנים רבות של מצוקה
‫ונשארת נאמנה למצוות האל.
‫אל תשכחי לשלוח מנחה. ‫אנחנו תמיד צריכים להודות,
‫בעיקר כשאלוהים ‫נענה לתפילותינו.
‫לא, לא, אני לא רעב.
‫חשבתי שאולי תגיד את זה, אז...
‫הכנתי לך בקבוק תה ‫עם לחמניות להיום.
‫ממש קצת סוכר. ‫אתה עובד קשה כדי לטפל בנו.
‫תרשה לי עכשיו ‫לטפל בך.
‫תודה.
‫זה נחמד מאוד.
‫לא, אני בסדר, תודה.
‫ואת, איך היה היום שלך? ‫-אתה יודע, הדברים הרגילים.
‫הייתה לי שאלה.
‫היה לי כסף ששמרתי ‫למקרה חירום ו...
‫חשבתי שאולי תוכל לעזור לי ‫לשלוח את זה
‫לכנסייה שלנו בדאר א-סלאם,
‫הם התפללו עבורנו ‫במשך כל כך הרבה שנים.
‫זאת תהיה מנחת תודה.
‫טוב. אני יכול לשלוח להם את זה ‫בהפסקת הצהריים שלי מחר.
‫יש מקום להעברת כספים ‫ליד העבודה.
‫זה נפלא.
‫כמה כסף יש פה? ‫-1,000 דולר.
‫את שולחת 1,000 דולר לכנסייה?
‫כן. שמרתי את זה כמה שנים ‫למקרה חירום, אבל...
‫אחרי שאלוהים גאל אותנו... ‫-הוא לא.
‫הוא לא גאל אותנו.
‫אנחנו כאן. -כן, כן, כן, ‫ואת יודעת מה המשמעות של זה?
‫זה אומר שאני צריך לעבוד ‫קשה מכפי שעבדתי קודם.
‫אבל זה... -כל הזמן הזה ‫עבדתי משמרות כפולות ומשולשות,
‫את יודעת מה יכולנו לעשות ‫עם הכסף הזה?
‫הכסף הזה נועד לאלוהים.
‫כדי שהוא יטה לנו חסד בזמן ‫שנבנה מחדש את המשפחה שלנו.
‫הנישואים שלנו.
‫אני לא יכול ‫להתמודד עם זה עכשיו.
‫טוב, סיימת. ‫-תודה. -הבאה.
‫כן, ארצה לשלוח את הכסף הזה ‫לדאר א-סלאם, טנזניה.
‫תעודת הזהות שלך?
‫האחות רדמפטה? ‫-מה שלומך, ילדתי?
‫שלחתי את הכסף, אבל... ‫-מה הבעיה?
‫ספרי לי את שעל לבך. ‫-פשוט...
‫אני חושבת...
‫אני חושבת שאנחנו אולי ‫לא מתאימים. -לא מתאימים?
‫כן, אחותי. ‫מה אני יכולה לעשות?
‫הוא הגבר שאלוהים נתן לי ו...
‫למה שהוא יעשה את זה, ‫אם לא הייתה סיבה לכך?
‫אלוהים לא יוביל אותך למדבר ‫וינטוש אותך.
‫האישה הצייתנית המתפללת ‫לבעל ומשפחה
‫תישמע ראשונה. תמשיכי להתפלל, ‫תגדילי את המנחות שלך.
‫את לא יכולה לוותר.
‫עכשיו הרכיני את הראש. ‫בואי נתפלל יחד.
‫"אבינו שבשמים, ‫באנו לפניך עם האחות אסתר,
‫"אלוהים, אנחנו מבקשות ממך ‫לשמור על שלום..."
‫אתה לא תמשיך ‫עם אורות הבמה ויחסי הציבור?
‫לא, אלא אם כן תהפכי ‫לרקדנית מפורסמת, גברת סילביה.
‫סילביה.
‫היא נערה. ‫זה התפקיד שלה להכעיס אותנו.
‫אז פשוט תירגעי. ‫בואי נעצור לרגע.
‫בואי נלך לארוחת ערב ‫כדי שנוכל לדבר.
‫אני לא חושבת ‫שאתה מבין, וולטר.
‫זה לא הזמן ‫ללכת לארוחת ערב.
‫בבירור, אנחנו צריכים ‫להיות בבית ולהשגיח על בתנו.
‫מי? ‫-אסתר.
‫האישה של וולטר.
‫היי, מלכה. מה נשמע? ‫-אני בסדר. תודה.
‫רציתי לבקש ממך טובה, ‫בבקשה, אחותי.
‫אני יוצאת לארוחת ערב ‫עם וולטר הלילה, ואני...
‫אני צריכה לשאול תיק ‫שיתאים לבגד הזה.
‫אחותי, את תצטרכי הרבה יותר ‫מתיק בלבד.
‫קדימה.
‫אז לאן אתם הולכים ‫לארוחת ערב?
‫אני לא בטוחה, ‫הוא לא אמר לי.
‫אז זאת הפתעה. ‫יפה. זה נחמד מצידו.
‫ובכן, למעשה דיברנו על זה ‫זמן מה, אבל...
‫היום זה לא יום ממש טוב ‫בשביל זה. -שטויות.
‫החיים קצרים, ‫אי אפשר לשים את זה בהמתנה.
‫טוב. אני מסכימה. ‫את צודקת.
‫טוב. אז...
‫אנחנו צריכים שתיראי... ‫מלכותית.
‫למעשה, אני נוצרייה, אז... ‫לא משהו יותר מדי...
‫מותק, את פה משום שאת דואגת ‫בגלל גבר של אישה אחרת
‫כשאת מסתירה ‫את תמצית הנשיות שלך מבעלך.
‫זה באמת ‫מה שישו הלבן רוצה?
‫לפעמים מלך צריך שהמלכה שלו ‫תזכיר לו מי היא.
‫עכשיו, קדימה.
‫את נראית יפה מאוד.
‫אני שמחה ‫שאתה אוהב את זה.
‫אפשר להביא לכם משהו נוסף? ‫-קפה, בבקשה.
‫גברתי? ‫-לא, תודה.
‫תודה שהבאת אותי לכאן, ‫זה... זה נחמד מאוד.
‫זוכרת שהחיים היו פשוטים?
‫כשבלילה מפואר ‫היינו יושבים על החוף,
‫צולים דגים על האש
‫עם יין זול...
‫לוטיין אדום. ‫-ופלנטיין.
‫מהמקום של דונה מגאלי בפינה.
‫היא שרדה?
‫אני אפילו לא בטוחה. ‫אחרי שעזבנו לטנזניה,
‫איבדתי קשר ‫עם כל כך הרבה אנשים.
‫בואי נרקוד.
‫איפה? ‫-כאן. בצד הזה.
‫אנחנו לא יכולים לעשות את זה. ‫-למה לא?
‫הלהקה מתחממת.
‫לא כדאי שנחכה עד שיתחילו ‫את המסיבה כמו שצריך?
‫אני לא עוצר. ‫בואי, הצטרפי אליי.
‫אתה מביך את עצמך. ‫-אז בואי ותצילי אותי.
‫נהיה נבוכים ביחד.
‫רואה?
‫זה עובד. -עבר כל כך הרבה זמן, ‫אני אפילו לא זוכרת איך.
‫את תמיד היית ‫היפה ביותר כשרקדת.
‫מתיבת התרומות.
‫רגע, אל תעשי את זה. ‫-אני אפטר מזה.
‫אסתר.
‫שמעתי אותך, וולטר, חזק וברור. ‫אתה לא רוצה אותי.
‫אתה רוצה משהו אחר.
‫זה... זה היה גדול ‫מכדי שלא נאבד את עצמנו.
‫אני... אני רוצה לחזור הביתה. ‫-אסתר.
‫כולם חושבים שנטשת אותנו.
‫שהיא נולדה מתוך בושה, ‫ולכן אף פעם לא חזרת.
‫היא לא נולדה מבושה.
‫הוריי התכחשו אליי ‫וכולם קיללו אותי.
‫אני צריכה לדעת מי היא.
‫את מוכנה להצליח הלילה ‫במעגל הריקודים?
‫כן. נימה הכינה לי ‫מיקס ריקודים מיוחד.
‫- מופע ריקודים -
‫- ברוכות הבאות לאמריקה, ‫אסתר וסילביה -
‫תרשמי פה ‫את שם הבמה שלך.
‫כשתצאי לשם, ‫תשכחי מההורים שלך.
‫תשכחי מהכול ‫ותצליחי בגדול.
‫תודה, דיג'יי. ‫-על מה?
‫על זה שאתה מאמין. ‫-את יודעת, אני איתך.
‫זה באמת שום דבר.
‫טוב, בואי נתחיל.
‫אני מחפש את בתי. ‫היא רקדנית.
‫תסתובב.
‫הבא.
‫זאת ורקה.
‫הסתכלי עליה היטב, ‫היא זאת שצריך לנצח.
‫בסדר. בסדר. בסדר.
‫מייצגת את פילדלפיה, ‫יש לנו את "תריסר הנועזים".
‫מייצגת את ניו יורק, ‫האלופה המכהנת, ורקה.
‫בסדר, חבר'ה, ‫בואו נצא להפסקה של חמש דקות
‫לפני שנעבור לסיבוב הבא.
‫"שיחות שלא נענו, 6
‫"הלכתי לאיבוד.
‫"אני לא יכולה להצליח יותר ‫במדינה הזאת.
‫"אכזבתי אותך".
‫טוב, אז פשוט תתמקדי. ‫תתמקדי בריקוד. -מה קורה?
‫לאן את הולכת? ‫-אני צריכה ללכת.
‫רגע, מה? ‫-עשיתי טעות. טוב?
‫אני צריכה ללכת. ‫-סילביה.
‫חכי. ‫-מה את עושה?
‫אני צריכה ללכת למצוא אותה.
‫היא כל מה שיש לי.
‫זאת האחריות שלי.
‫לכי.
‫תילחמי עבור הריקוד שלך.
‫אני אמצא אותה.
‫בהמשך, גבירותיי ורבותיי, ‫האלופה שלנו, ורקה,
‫הסכימה להילחם ‫עם הילדה החדשה בשכונה,
‫אפריקה הצעירה.
‫גם אני הלכתי לאיבוד.
‫ולינדה מצאה אותך.
‫היא נתנה לי תקווה, אסתר. ‫היא התעקשה שלא אוותר.
‫שאמשיך לעתור להגירה ‫כדי שנהיה יחד.
‫אתה חושב שזה היה לי קל? ‫-מובן שלא.
‫איבדנו כל כך הרבה שנים.
‫אני מצטער.
‫אנחנו אפילו כבר לא מכירים ‫זה את זה. או את עצמנו.
‫כשנפגשנו,
‫לא ידעתי אם אשרוד ‫עד היום הבא.
‫לא ידענו מי היה חבר, ‫מי היה מודיע,
‫מי תפס טרמפ,
‫למילים לא הייתה משמעות.
‫אז רקדנו.
‫כשאני זזתי, ‫את הלכת אחריי,
‫כשאת היססת, ‫אני האטתי,
‫משום שיכולנו להרגיש זה את זה.
‫אז...
‫מה אנחנו עושים עכשיו?
‫אבא אמר שהלכת לרקוד. ‫מה קרה?
‫הקהל...
‫הם באמת אהבו אותי, אמא.
‫הם ראו אותי.
‫מובן שכן.
‫אנחנו רואים אותך. באמת.
‫אכין לנו ארוחת בוקר.
‫איזה מהם? ‫-זה.
‫הביסקוויטים האהובים עלייך.
‫תודה.
‫שוט שימי את זה שם.
‫כתבה וביימה: אקוואה מסנגי
‫נטארה מווין
‫זאינב ג'ה
‫ג'יימי לוסון
‫"שלום לאהבה"
‫תרגום: ‫גיא ברקאי
‫עריכה לשונית: ‫מיכל כהן
‫הפקת תרגום: ‫טרנס טייטלס בע"מ