‫נדמה שכל מה שהיום רואים ‫זה סקס בטלוויזיה ואלימות בסרטים
‫אבל איפה כל הערכים הישנים והטובים...
‫עליהם נהגנו לסמוך?
‫מזל שיש איש משפחה
‫מזל שיש את הגבר שעושה ממש בסדר
‫כל הדברים שגורמים לנו...
‫לצחוק ולבכות
‫הוא איש משפחה!
‫פיטר, מה אתה עושה? ‫-אני צופה בתכנית מגניבה, בריאן.
‫לוקחים את כל הצבעים האלה ‫ומכריחים אותם
‫לגור ביחד בבית על החוף.
‫עכשיו האדום הולך לשכב עם הירוק.
‫והכחול חושב שתהיה לו קריירה במוזיקה.
‫והצהוב לגמרי כלבה.
‫פיטר, זה סתם ערוץ שסיים את השידורים.
‫מיד נשוב
‫עם עוד "בית על החוף לפסים צבעוניים" ‫אחרי הפרסומות.
‫פיטר, למען השם,
‫אתה אכלת גליל שלם של בצק לעוגיות נא?
‫זה מה שזה היה? חשבתי שזו נקניקיית צימוקים.
‫פיטר, אתה עוד תחלה.
‫אתה לא יכול לאכול אוכל נא היישר מהמקרר.
‫תירגעי, אנשים עושים טעויות.
‫כמו העיצוב המקורי ‫של המכונית ההיברידית הראשונה.
‫אריק, אנחנו מתים על המכונית.
‫- אנס -
‫נרצה לשנות דבר אחד.
‫את שלט ה"אנס"? ‫-כן, את שלט ה"אנס".
‫אני מתפטר.
‫- מבשלת פוטאקט -
‫אז כפי שאתם רואים, ‫הרווח הרבעוני שלנו בעלייה
‫של אחוז וחצי. זה לא נטו, אני מדברת ברוטו.
‫את בעצמך ברוטו.
‫אנו צופים עלייה של שני אחוז...
‫- פיטר, השאר -
‫ישיבות משעממות מטומטמות. ‫אני בכלל לא רוצה להיות פה.
‫אני מעדיף להיות בבית, ‫מבצע פתיחות דרמטיות לדלת המוסך.
‫נמשיך להיות שם עבור אלה ש...
‫מה זה היה?
‫זה לא מרגיש טוב.
‫נראה לי שבצק העוגיות הזה נלחם עם הטאקו
‫שמצאתי בחנייה.
‫אני רק מקווה שאחזיק מעמד עד סוף הישיבה.
‫וכעת, 23 דקות של דממה עבור 23 העובדים
‫שטבעו במכלים השנה.
‫אלוהים, זה מכאיב.
‫זה מכאיב. ‫-כמובן שזה מכאיב, גריפין.
‫הם כולם היו אנשים טובים.
‫אני לא יכול להחזיק את זה בפנים! ‫-אתה לא צריך, גריפין.
‫תוציא את זה! בשביל זה אנחנו כאן.
‫- דו"ח רבעוני -
‫אלה 23 דקות דממה
‫אבל יש פה די הרבה דיונים.
‫היי, פיטר, הבת שלי מוכרת ‫עוגיות צופים, ו...
‫אוספים כסף להריון של ג'נט...
‫הרשמה לסופטבול...
‫תרומת ממתקים ליוניסף... ‫-תעזור לקנות עוגה לפרישה של אד?
‫מסיבת חג?
‫פיקניק של החברה... ‫-הגמד והענק...
‫נסיעות שיתופיות...
‫סוף סוף, אני יכול ללכת ל...
‫אוי.
‫עכשיו כולם יזכרו אותי בגלל זה.
‫רציתי שיזכרו אותי ‫עבור ההישגים שלי בקולנוע.
‫- לזכרם -
‫- פיליס האטלי, צלמת -
‫- ברני ויינסטין, תסריטאי -
‫- פיטר גריפין, כפיל התחת של קת'י בייטס -
‫הנה הוא.
‫הבנתי! כולכם פה כי שמעתם את החדשות!
‫טוב, בסדר. פיטר גריפין חרבן במכנסיים ‫בעבודה. שמחים?
‫פיטר... -לא, לויס, בואי נוציא את הכול.
‫בטח גם שמעתם שמישהו נכנס למשרד שלי
‫בזמן שמצצתי לעצמי אצבעות רגליים.
‫והאם אני מתהלך מהר בנעלי אחיות ‫מדי שבת בפארק?
‫אכן. ‫-פיטר,
‫לא באנו בגלל כל זה.
‫טוב, אני מבין במה מדובר.
‫מישהו ראה אותי מחזיק יד ‫עם בחור ב"קוויזנוס" הבוקר.
‫בסדר, והאם הייתי מעורב ‫בפיצוץ באוקלהומה סיטי?
‫קצת. ‫-לא, פיטר, אתה לא מבין.
‫טוב, נחפור עמוק יותר.
‫כן, הוניתי על ידי החתול ההוא ‫שאמר שהוא בא מהעתיד.
‫מסתבר שהוא חתול מההווה ‫עם נאום מכירות משכנע.
‫אבא, אתה לא מבין. ‫-אני מבין.
‫אני מבין שצברתי מאות אויבים קטלניים
‫מזה שצרחתי קללות גזעניות ‫ליד חלונות בית הסוהר.
‫ועוד דבר, תרימו ידיים ‫אם אתם חושבים שברווזים הם קסומים.
‫והנה היא עולה! פיטר הוא היחיד.
‫פיטר, הם לא באו בגלל זה.
‫ולא, אף אחד לא שמע על זה ‫שעשית צרכים במכנסיים בעבודה.
‫אז למה כולם פה? ‫-פיטר, אימא שלך מתה.
‫היה לה שבץ אחר הצהריים והיא מתה.
‫לא מתים מזה, לויס.
‫פשוט מנחים את הסילבסטר ומדברים מצחיק.
‫פיטר, זה נכון. אני מאוד מצטערת.
‫אלוהים אדירים...
‫אני לא מאמין.
‫היא איננה?
‫טוב, אני הולך לבלבל את כולם בפייסבוק
‫עם סטטוס "עצוב מאוד, יום נוראי" ‫בלי אף מילה אחרת.
‫- עצוב מאוד, יום נוראי. -
‫- שיימוס: מה קרה? אתה בסדר? ‫תאמר לי אם אתה זקוק למשהו. לכל דבר. -
‫- פיטר גריפין: תן לי את המכונית שלך. -
‫- גלן קווגמייר: אתה חייב לתת לו. ‫אמרת כל דבר. -
‫- שולח אנרגיה טובה -
‫- בית הלוויות קוהוג -
‫אימא שלך הייתה אישה טובה, פיטר. ‫-תודה, לויס.
‫אני פשוט לא מאמין שהיא איננה.
‫ואני לא מאמין שבבית ההלוויות הזה יש צוהר
‫עם ליצן מפחיד שמביט עלינו מלמעלה.
‫תודה שבאתם, כולם.
‫באנו לפה כדי לחגוג את חייה של תלמה גריפין.
‫כדי לומר כמה מילים על תלמה, הנה בנה, פיטר.
‫אימא שלי תמיד קיוותה להיקבר ‫עם החתול שלה, מיטנס,
‫אז ברצוני להודות לצער בעלי חיים קוהוג
‫על שהרדימו את מיטנס כה מהר.
‫כן, פשוט תזרוק אותו פנימה.
‫אולי תדחוף אותו ליד כפות הרגליים.
‫טוב, עכשיו אענה לשאלות מהקהל.
‫לא? כלום? הן לא חייבות להיות על אימא שלי.
‫מישהו אחר צופה ב"מהפכה" ‫ורוצה לדבר על זה אחר כך?
‫לא! אני בפיגור בפרקים!
‫יש פה הרבה גרביים לבנות עם נעליים רשמיות.
‫אלוהים, אני שונא הלוויות. ‫-כן, הן מטופשות.
‫למזלי, אני לא אמות.
‫למה אתה מתכוון? כמובן שתמות. ‫-אני לא אמות, בריאן.
‫אני כמו ג'ים בלושי.
‫אבל אני קצת מודאג לגבי אחי המצחיק.
‫קרב אוכל!
‫- קולג' -
‫זה טראגי, אבל זה גם יפתח דלת עבורי.
‫סטואי, כולם ימותו בשלב מסוים.
‫כולם. ‫-אז כאילו...
‫אפילו אני? ‫-כן, אפילו אתה.
‫יום אחד אתה תמות, סטואי.
‫וואו, מסתבר שלומדים משהו חדש מדי יום.
‫כמו הבלאק אייד פיז.
‫היי, מה זה? ‫-זאת גיטרה.
‫וואו.
‫- בית אבות קוהוג אייקרס -
‫פיטר, תראה, אלבומי התמונות הישנים ‫של אימא שלך.
‫תראה את טביעות כף הרגל שלך כתינוק.
‫כן, היא לקחה טביעה של כף הרגל שלי ‫מידי שנה.
‫בגיל שמונה, הייתי דרקון.
‫שלום. את בטח קוקון.
‫אין לנו אבנים להפוך אותך לחזקה יותר, ‫אבל ברוכה הבאה.
‫אתה בטח פיטר. ‫אני אוולין, חברה של אימא שלך.
‫שלום. זאת משפחתי. הם לא מנחמים אותי.
‫אני יודעת שקשה להתמודד עם המצב הזה.
‫אני הייתי באותו מצב לפני 17 שנה, ‫כשאיבדתי את בעלי, וולטר.
‫הוא מת מסרטן הלבלב. ‫-זה נשמע עצוב, אבל לא הכרתי אותו.
‫כמה שאני מתגעגע לאימא שלי.
‫אני הכרתי את אימא שלך טוב יותר מכולם.
‫אוכל לספר לך סיפורים...
‫זה נשמע נחמד.
‫פיטר, שניכם יכולים לבלות ביחד.
‫אני אשמח מאוד. ‫טוב, השעה ארבע, אני הולכת לישון.
‫וואו, פיטר, נראה שהכרת ידידה חדשה.
‫ואולי היא תוכל להיות האימא החדשה שלי,
‫כמו שגרג אוויגן ‫ופול רייזר היו האבות החדשים שלי לתקופה.
‫אני שוכח את השמות שלכם.
‫אפשר לקרוא לך "אבא יהודי" ‫ולך "אבא עם עגיל"?
‫סטואי, אתה מוכן להפסיק להתהפך במיטה?
‫מספיק קשה לי לישון פה ‫בלי כרית עם קצף זיכרון.
‫אל תגיד לי...
‫בריאן! ‫-כן.
‫יש...
‫אני לא יכול להירדם, בריאן. אני מפחד! ‫-ממה?
‫מהמוות!
‫אתה לא היחיד.
‫העולם מלא האנשים שלא שלמים עם המוות.
‫ויש להם רעיונות משלהם ‫לגבי מה קורה אחרי שמתים.
‫באמת? כמו מה? יש מתוכם רעיונות מרגיעים?
‫כבר מאוחר. נדבר על זה מחר בבוקר.
‫אני חייב לומר,
‫מוזר לראות אותך מתרגש מדבר כזה.
‫אתה הרי לא מפחד מדבר. ‫אפילו לא מהמפלצת בארון שלך.
‫הוא בדרך החוצה.
‫מאז שהוא הפר את תנאי חוזה השכירות
‫שאוסר על דיירי משנה. ‫-על מה אתה מדבר?
‫אין פה אף אחד אחר.
‫פשוט תספר לו את האמת, איתן.
‫תודה שאתה עושה את זה, בריאן. ‫-אין בעיה.
‫העצירה הראשונה שלנו היום ‫היא בית כנסת יהודי.
‫כל לבנה פה קרויה על שם מישהו.
‫זה לשם כיבוד התורמים.
‫הצד השני של הבניין נתרם על ידי מישהו בשם
‫"צאו מהעיירה שלנו"?
‫לא, נראה לי שזאת הייתה עבודתם ‫של אדונים מגולחי-ראש,
‫אבל באנו לפה כדי לדבר על היהדות.
‫מה הם חושבים שקורה לאחר המוות?
‫כדאי שתשאל את הרב.
‫עליי להזהיר אותך, ייתכן שלא תקבל תשובה.
‫אז מה יהודים חושבים שקורה לאחר המוות?
‫מה אתה חושב שקורה?
‫לא יודע. בגלל זה שאלתי אותך.
‫למה אתה חושב שאתה שואל שאלות כאלה?
‫אני פשוט באמת רוצה לדעת מה קורה.
‫אתה חושב שזה חלק מהתכנית של אלוהים?
‫אני חושב שהדת שלכם סתם הונאה, ‫רק כדי שתוכלו
‫לקבל עוד חופשים מהעבודה. ‫-אני חייב לזוז. היום חג הבוחווך.
‫- מקדש בודהיסטי קוהוג -
‫אני חייב לומר, זה די מרשים.
‫הבודהיזם היא דת אסייתית ‫שמאמיניה כוללים גם
‫כמות מרשימה של אנשים לבנים מעצבנים.
‫טוב. ‫-האנשים האלה מאמינים
‫שלאחר המוות, הנשמה מתגלגלת וחוזרת לחיים
‫בתור חזיר או פרה או תרנגול. ‫-טוב, נשמע טוב.
‫אני כבר יודע איזה קולות החיות האלה עושות.
‫אבל הם גם לא מאמינים בלהביע רגשות,
‫אז הם האנשים הגרועים ביותר ‫לקנות עבורם מתנות יום הולדת.
‫אני יודע שאתה מתקשה להגיע למקומות,
‫אז קניתי לך לקסוס חדשה. ‫-ואני קניתי לך אטב לעניבה.
‫תודה לשניכם. שתי המתנות שוות בעיניי. ‫-לך לעזאזל! אתה בכלל לא לובש עניבות!
‫הקתולים מאמינים ‫שכל עוד מקבלים את ישו לפני המוות,
‫כל אחד יכול להיכנס לגן עדן.
‫באמת? כל אחד?
‫אני מקבל את ישו כאדוני ומושיעי!
‫יש!
‫פיטר, תודה רבה על העזרה בהכנת העוגה הזאת,
‫אבל לא יהיה לך קל יותר אם תעמוד על הרצפה?
‫כן, אבל כשאפיתי עם אימא שלי, ‫תמיד עמדתי על כיסא.
‫אני גם זוכר איך הדוד רוי ‫היה שם אצבע בתוכי.
‫הזיכרונות הטובים ביותר הם זיכרונות משפחה.
‫היי, אוולין, יש לי חידה עבורך. ‫איזה עיתון קוראות פרות?
‫ה"מו יורק טיימס".
‫זה חכם מאוד, פיטר. אתה המצאת את זה?
‫לא, קראתי את זה על יוגורט. ‫-עדיין, מרשים מאוד.
‫את יודעת, אוולין,
‫עזרת לי בתקופה קשה.
‫לא הייתי כזה אסיר תודה ‫מאז שפגשתי את הכובען השפוי.
‫סלח לי. איך אני חוזר מבעד למראה?
‫קח שני שמאלה וזאת הדלת הראשונה מימינך.
‫מגניב. תודה שלא בלבלת אותי.
‫שאלתי את הבחור ההוא,
‫והוא רק סיפר לי כמה שטויות בחרוזים.
‫כן, הוא ידוע בתור מניאק.
‫- ספר המורמונים, דיאנטיקה, ‫התנ"ך, הקוראן -
‫למה אתה עדיין ער? ‫-אני מחליף שמן במכונית!
‫מה נראה לך?
‫סליחה, גנבתי את זה מהמשפחה האיטלקית ממול.
‫הם צורחים כל הלילה.
‫אבא, אפשר לקבל חמש דולר לארוחת צהריים מחר?
‫כן, בטח, תני לי רק לבדוק ‫בחדר עם כל הזהב והתכשיטים.
‫כל דבר ראשון שהוא אומר הוא לא הדבר האמיתי.
‫בכל מקרה, בריאן, אני מנסה להבין את המוות.
‫זה לא כזה מסובך, סטואי.
‫לאיזו מהדתות האלה יש את התשובה הנכונה?
‫מה לגביך, בריאן? ‫מה אתה מאמין שקורה לאחר המוות?
‫כלום .האורות נכבים. זהו זה. ‫-זה לא מנחם אותי בכלל!
‫אני פשוט חושב שדי ברור
‫שאנחנו סתם שקים של עצם ועור
‫ושבסופו של דבר נתפרק ‫ונירקב ונהפוך לאוכל לתולעים.
‫באנו מכלום, ונשוב לכלום.
‫הסוף. לילה טוב, סטואי.
‫כיבוי אורות.
‫שמעת אותו, רופרט? ‫החיים הם סתם בדיחה גדולה.
‫פשוט יושבים ומחכים למוות.
‫לא אוכל לחיות ככה. אני מעדיף לסיים את זה.
‫אני אהרוג את עצמי.
‫אבל קודם, אשחק בכדור בתוך הבית.
‫הורים צודקים!
‫- הצדפה השיכורה -
‫כעת נשוב ל"אס.טי. - ‫חבר מיוחד מכוכב אחר".
‫היי!
‫היי, חבר'ה, זאת אוולין.
‫היא זאת עם השטיח בשירותים ‫שסיפרתי לכם שאני משתין עליו.
‫נעים להכיר.
‫את יודעת, במקום לצייר גבות,
‫אולי פשוט תהיי ללא גבות... ‫-ואני ג'ו סוואנסון.
‫אני כבר מתי להכיר לכם את אוולין.
‫ממש כיף לנו לבלות ביחד.
‫אוולין, תספרי להם כמה סוגי משקאות קלים ‫ערבבתי בקולנוע.
‫שניים. ‫-זה היה יותר משניים. היא נרדמה.
‫היא נתנה לי לנהוג קצת בדרך הביתה.
‫רק בחנייה. אבל היית נווט קטן וחכם.
‫בדיוק נזכרתי, אני חייב לעוף מפה.
‫טוב, אלוהים אמר שאוכל ללכת רק עוד פעם אחת.
‫שמרתי את זה ליום החתונה של סוזי, אבל...
‫החברים שלך נחמדים. ‫-הם בסדר.
‫את יודעת, אוולין, אני נהנה מאוד איתך.
‫את כמו אימא שלי מעל האדמה.
‫פיטר, אתה יודע, לפעמים ‫נראה לי שאימא שלך חיברה בינינו.
‫כן, ככה גם אני מרגיש. ‫-יופי.
‫נו באמת. את מטרידה אותי מינית ‫או צופה בטלוויזיה?
‫אני לא מאמינה שהזקנה הזאת נישקה אותך!
‫זה היה נוראי, לויס.
‫עדיין היו פירורים בצדדי הפה שלה
‫מהקרקרים שהיא אכלה בארוחת הצהריים.
‫אתה בטוח שזאת לא הייתה איזו אי-הבנה?
‫לא, אלה בהחלט היו קרקרים.
‫וזה די מבאס אותי, כי...
‫חשבתי שהיא הייתה משהו מיוחד.
‫היא הייתה לי כמו אם.
‫אז כדאי לך לשוחח איתה ‫ולנסות להבהיר את המצב.
‫זה נשמע מוזר, אבל אולי זאת אי-הבנה תמימה.
‫אחרי הכול, זאת לא תהיה הפעם הראשונה ‫שחשבת שמתחילים איתך.
‫תרצה להוסיף צ'יפס ומשקה? ‫-הנה זה מתחיל שוב.
‫טוב, רופרט, הגיע הזמן.
‫טוב, אני לא מת, אבל יש לי זקפה.
‫אז זה משהו חדש שלמדנו על סטואי.
‫- דונאטס -
‫טוב, מוות על-ידי שוטר.
‫היי, שוטר, בוא לתפוס אותי!
‫אוי, לא, שודד חמוש! ‫אני בהחלט לא רוצה למות היום.
‫יש לי כל כך הרבה סיבות לחיות.
‫קדימה! תירה בי!
‫היום היחיד שבו אני לא לובש ‫את אפוד המגן שלי.
‫למה אתה מחכה? תירה כבר!
‫נכון שאתה שונא איך שהלב ממוקם בדיוק פה?
‫תתנשקו כבר, הומואים!
‫טוב, רופרט, תמיד אפשר לסמוך ‫על מצנם באמבטיה.
‫לעזאזל, רציתי למות, לא להפוך לטוסטרמן.
‫- תודה לטוסטרמן -
‫אני לא בטוח לגבי טוסטרמן. ‫כולם מהללים אותו,
‫אבל משלם המיסים הפשוט ‫צריך לאסוף את הפירורים.
‫לחם ארוחת הבוקר שלי ‫הפך לשחום בצורה מושלמת!
‫הלוואי שיכולתי להודות לו! ‫-נראה לי שהוא יודע, אבא.
‫נראה לי שהוא יודע.
‫אוולין, אנחנו צריכים לדבר.
‫פיטר, אני חבה לך התנצלות.
‫לצערי התרופה החדשה שלי ‫גרמה לי להתנהג בטיפשות אתמול.
‫אתה חייב לסלוח לי.
‫אז זה היה בגלל התרופה שלך?
‫אני יכול להבין את זה. ‫אחרי הכול, אני מכור לתרסיס לאף.
‫אני מריח הכול! אני בלתי מנוצח!
‫אני כנראה אהיה קצת מדוכדך ‫עד הפעם הבאה שאשתמש בתרסיס.
‫זה בסדר, פיטר. עכשיו בוא, ‫תכננתי יום מלא עבורנו.
‫- ספא -
‫אוולין, נראה לי שעדיף שלא נתראה יותר.
‫אבל פיטר... ‫לא, אוולין, בטחתי בך,
‫אבל התקריות האלה ממשיכות לקרות,
‫ולדעתי זה לא בגלל התרופות שלך.
‫אז שלום ולא להתראות.
‫אבל פיטר, חשבתי שאנחנו ידידים. ‫-כן, בטח. את עבדת עליי!
‫את רעה ממש כמו הסוטים האלה באינטרנט.
‫איזה קטע, סטייסי. גם אני ילדה בת 12.
‫קוראים לי ג'ני.
‫רוצה לבוא אליי ולעזור לי לעבור דירה?
‫היי, אתה לא ילדה בת 12! ‫-גם אתה לא, ג'ני!
‫מסתבר שאנחנו לא שונים כל כך. ‫-כן.
‫יודע מה, אין פה הרבה חפצים. ‫בטח נוכל לסיים תוך שעה.
‫מה לכל הרוחות?
‫סטואי, מה אתה עושה לעזאזל?
‫הוא ממלא דו"ח מס! מה נראה לך שהוא עושה?
‫ויטו, תתרחק מהבית של השכנים!
‫אני הורג את עצמי, בריאן. ‫אתה בעצמך אמרת שכשמתים,
‫אין כלום! אנחנו סתם נרקבים באדמה!
‫אז אם לחיים אין משמעות, ‫בשביל מה לחכות לסוף?
‫אני יודע שאתה מודאג,
‫אבל אי אפשר לחיות בפחד מהמוות.
‫אף אחד לא יודע מה קורה,
‫אז כל מה שאנו יכולים לעשות זה לחיות ‫כמה שאפשר בכל יום.
‫עבורך, זאת אומרת לעשות קקי ‫במשך 45 דקות עם רגל רועדת
‫בחצר של הבית? ‫-אני רק אומר
‫שעדיף לחיות את הרגע.
‫אז אתה אומר שעליי למצוא ‫קקי עם רגל רועדת משלי.
‫בדיוק.
‫טוב, תמיד רציתי להיות ‫זמר ששר את השירים שכתב בעצמו.
‫כן, בטח, תוכל לעשות את זה. ‫-היססת.
‫למה היססת?
‫אף סיבה. ‫-שוב עשית זאת! אני נשבע,
‫אני אקפוץ מהחלון ברגע הזה!
‫ברוכים הבאים לפאב עץ התפוח. ‫אני סטואי גריפין, ואלה...
‫ששת העוזרים שלי.
‫שיניתי את דעתי. תהרוג את עצמך.
‫- בית עלמין קוהוג -
‫אימא, אני חייב לשוחח איתך לגבי משהו.
‫- תלמה גריפין -
‫מאז שהפכת לאבן עם השם שלך עליה,
‫החברה שלך מתנהגת אליי בצורה לא הולמת.
‫שלום, פיטר.
‫היי. מה את עושה כאן? ‫-פיטר, רציתי להתנצל.
‫באמת התנהגתי שלא כראוי.
‫פשוט מאז מותו של וולטר אהובי,
‫אתה הגבר הראשון שנותן לי תשומת לב,
‫וכנראה שניצלתי את זה.
‫טוב, כשאת מנסחת את זה ככה...
‫אולי זה גם קצת באשמתי.
‫התגעגעתי לאימא שלי כל כך ו...
‫ייתכן שניצלתי אותך בתור מחליפה.
‫אני שמח שנעשינו ידידים, אוולין.
‫אוולין?
‫נראה שאימא של מישהו מתה או משהו כזה,
‫לא יודע. אתה... אתה תטפל בזה, נכון?
‫תרגום כתוביות: ליאור כרמל