מסע בעקבות האושר
.פליקס מגיע מאזור יין בדרום גרמניה
האנשים שם עובדים קשה כדי להרוויח וחלקם מתחילים לבנות לעצמם בתים
.כבר בגיל צעיר
אבל בשלב מוקדם הוא כבר הבין .שהוא לא משתלב שם
,הוא נשר מהלימודים ,"בהמשך אפילו התפטר מעבודתו ב"מרצדס
מכר הכול ויצא למסע .ב-22 מדינות באופניים
הוא לקח איתו מצלמה
והוא חזר עם הסרט התיעודי שלו ."לדווש בעולם"
מוגלי גדלה במשפחה חלופית .שבה לכולם היו תארים
היא שרה אופרה בילדותה ,וסיימה לימודים בתיכון בהצטיינות
אבל היא בכל זאת לא ממש מתעניינת .בלימודים לתואר או בקריירה מטורפת
,היא אוהבת לטייל
וכל החוויות וההשפעות שלה .בטיולים הופכות לשירים חדשים
אנחנו למעשה מגיעים ,משני עולמות שונים לחלוטין
אבל אני חושב שהדחייה מהדרך המסורתית .היא מה שמאחד בינינו
נעשינו זוג במהלך טיול האופניים שלי .ולאחר מכן עברנו יחד לברלין
.היה לנו כל מה שאפשר לרצות
,היו לנו דירה, זה את זה ,חברים ואפילו כלבלב
.אבל בכל זאת לא היינו מאושרים
בדרך כלל כולם אוהבים ,את ברלין היצירתית
אבל בעינינו היא הייתה רועשת ומלוכלכת .והתחלנו להרגיש חנוקים
ידענו שאנחנו רוצים לעזוב שוב ולכן הודענו לבעל הדירה על עזיבה
מבלי לדעת מה אנחנו רוצים לעשות .ולאן אנחנו רוצים ללכת
,ידענו שאנחנו רוצים לטייל שוב
ליצור סרט חדש ולמצוא השראה לאלבום חדש
.כדי ששוב יהיה לנו פסקול מגניב
,אף פעם לא התלהבנו כל כך מאופניים
.כך שהיינו צריכים למצוא כלי תחבורה חדש
,רכב פנאי היה משעמם מדי לא רצינו לדווש שוב
.והליכה הייתה אטית מדי
- אנו מוכרים אוטובוסים.קום -
במקרה ראינו אוטובוס תלמידים אמריקני ישן באינטרנט
.והחלטנו להסב אותו לדירה על גלגלים
- ברלין -
- ניו יורק -
.בנינו את החדר הראשון ,טוב, חדר השינה הוא גם סוג של חדר
...אבל אין בו דלת כניסה אז
,עכשיו בנינו שירותים והם קטנטנים
,אבל לא צריך הרבה מקום שם .כך שלא אכפת לנו
אנחנו כאן באמצעות אשרה של שלושה חודשים ,ולמרבה הצער היא עומדת להסתיים
כך שעלינו להגיע לגבול קנדה .כבר בעוד יומיים
,לא ממש תכננו משהו ,כך שזה ככל הנראה היה קצת תמים מצדנו
:אבל המוטו שלנו הוא ".אם מתכננים פחות, גמישים יותר"
.לכן גם לא תכננו מסלול אנחנו רוצים לקום בבוקר
ולהחליט לאן אנו רוצים לנסוע .ומה אנחנו רוצים לראות באותו יום
.בואו נראה איך ילך במטרים הראשונים
נראה אם המנוע פועל ?ואז אני מניח שניסע לקנדה, כן
.נבדוק
.והכלב
.רודי, בוא
- הוט ספרינגס, קרוליינה הצפונית -
,לא אפשרו לנו לצלם במעבר הגבול
.אבל הכול היה בסדר ונמשך בערך חמש דקות
אסור לפי החוק גם להטיס ,את הרחפן מעל מפלי הניאגרה
אבל עשינו זאת בכל מקרה .וזה בהחלט היה שווה את זה
- מפלי הניאגרה -
- קולינגווד -
.היום זה יום חשוב
זו הפעם הראשונה .שבה נשתמש בחשמל באוטובוס
,סלי ואני חיווטנו כ-90 אחוזים בעצמנו
.כך שאני לא יודע אם זה פועל אבל מיד נראה ...מחברים את התקע הזה לכאן
.והשני מתחבר לאוטובוס
?לנסות .כן-
.החשמל פועל
...הלילה הראשון שלנו באוטובוס היה .סביר למדי
ירד המון גשם .ויש המון דליפות מהתקרה
אני צריך לעלות היום לגג .ולתקן את כל הסדקים והחורים
,אני לא יודע .באמצעות סיליקון או תרסיס
.אני לא יודע. אתקן זאת איך שהוא
,יש בעיה נוספת. דוד החימום דולף
.כך שאין לנו מים באוטובוס
,אני לא יודע איך לתקן זאת ,אני לא שרברב
.אבל אבדוק זאת עכשיו .נותרו רק שתי בעיות לתקן
אחרי הסבת האוטובוס .במשך שלושה חודשים התרגלנו למכשולים
,אנחנו משתדלים לא לקבל את זה קשה לתקן כל דבר שצץ
.ואנחנו נרגשים מאוד לקראת תחילת הטיול
אני אוהב מאוד את האוטובוס שלנו
כי באמצעותו אנחנו עצמאיים לגמרי .וחיים מחוץ לרשת
אנחנו לא צריכים אתרי מחנאות משום שהמערכת הסולארית שלנו
מספקת מספיק חשמל .על מנת להטעין את כל המכשירים שלנו
יש לנו גם אסלת קומפוסט .ויותר מ-150 ליטר של מים נקיים
.כל מה שצריך בשביל לילה בחיק הטבע
- קנדה, ארצות הברית -
- טורונטו -
.אנחנו בכביש שחוצה את קנדה כבר זמן מה
זה אדיר כי יש המון טבע מסביבנו
.ואנחנו אוהבים את זה
אבל גם משעמם מאוד ,לנסוע ישר כל הזמן
,כך שלפעמים אנחנו נכנסים לדרכי עפר
.כל שעה בערך, כדי לחקור אותן
זה תמיד מלהיב כי אין לדעת .אם נצליח לצאת משם
וזה גם מלהיב כי אנחנו לא יודעים מה מצפה לנו
.ותמיד יש משהו שאפשר לגלות
- טוברמורי -
!היי
!הוא נשך אותי בתחת
.רודי, בוא
- מפלי קקבקה -
- אגם אלף האגמים -
היום פגשנו בקצה דרך עפר
.את רובי ואת מרגרט, זוג מבוגר
הם הראו לנו מסורת קנדית ."שנקראת "דיג קרח
בחורף כאשר האגם קפוא הם גוררים אל האגם ביתן
.וחופרים חור בקרח על מנת לדוג
...הוא מבודד לחלוטין ובגלל התנור הזה
גם אם הטמפרטורה היא מינוס 40 .אפשר לפתוח חלונות מרוב שחם כאן
...זה
,אפשר להישאר במיטה
,להרים את זה .ליצור חור ולדוג מהחדר
.אפשר לדוג מהמיטה .כן, אפשר-
?בזה קודחים חורים בקרח
.כן, אלה מקדחות קרח
...כל הטנדר ...כל הטנדר, אפשר לראות-
.כאן הוא מתחיל לצאת ...אלה כל התמונות ו
?הצלתם את הבחור
.למרבה המזל הוא יצא משם בלא פגע
.אלה דגים טריים... טוב, הם היו טריים
.אלה פיקרל וזאב מים שדגנו באגם
אפשר לטגן אותם במעט חמאה ושום .וזה יוצא נהדר
!אדיר .אני מקווה שתיהנו-
.כן! אם אוהבים דגים זה נהדר
.תודה .ניקח אתכם... יופי-
.אני מקווה שתיהנו .תודה, נחמד מאוד מצדך-
- הפארק הלאומי באנף -
בדרכנו לבאנף, קשה לנו להאמין
.שהם אמורים להיות האלפים של קנדה
חציית מניטובה ססקצ'ואן הייתה משעממת למדי
משום שהאדמה הייתה שטוחה לחלוטין .ורובה הייתה מכוסה שדות
אבל אני די בטוח שזה ישתלם לנו .כשנגיע להרי הרוקי
- ברוכים הבאים לאלברטה -
- באנף -
!היי
?כמה אנשים ברכב .שניים וכלב-
.אם זה משנה .מושלם-
?במשך כמה זמן תשהו בפארק ?אפשר לקנות כרטיס עונתי אחד-
?איך קוראים לזה, סלי? את יודעת
?כרטיס דיסקברי .כרטיס דיסקברי-
.כן, המחיר הוא 136.40 !מושלם-
אנחנו מתים על באנף
ולכן החלטנו להישאר קצת .במקום פשוט לחצות את המקום ברכב
נהנינו מאוד לנוח קצת מהנסיעות ולצאת לטיולים רגליים עם רודי
או באוטובוס על מנת .לחקור את הפארק הלאומי
אחרי יום ארוך נהנינו לחזור .וליהנות מהבית החמים
.הטבע כאן עוצר נשימה .מעולם לא ראיתי דבר כזה
.אדיר
השעה חמש בבוקר ואנו מקווים שאם נצא מוקדם כל כך
נצליח לחמוק מכל התיירים
ובתקווה גם נראה דובים .כי עד כה לא היה לנו מזל
.דובים, קדימה! דובים
המנוחה בבאנף הייתה בדיוק מה שהיינו צריכים
,וגם הייתה נקודת השיא בטיול עד כה
.אבל הגיע הזמן לנסוע בכיוון אלסקה
- הפארק הלאומי באנף -
,במפה נראה שאלסקה נמצאת ממש ליד באנף
אבל למעשה מדובר בעיקוף ,של כמעט 6,500 ק"מ
מרחק שאין לנו שום בעיה לנסוע
.למען חלום הילדות שלנו של לבקר באלסקה
- אלסקה -
?אנחנו סוג של מחפשים אושר, נכון
."קוראים לזה "מסע בעקבות האושר
כשקמים בבוקר, פותחים את הדלת
,ורואים את הדבר הזה
,ההר, העצים והנהר
.אפשר לומר שזה סוג של אושר
אין לנו שגרה מוגדרת. אנחנו קמים בזריחה
.והולכים לישון בשקיעה
אין פגישות. אנחנו פשוט .חיים את החיים, חיים את הרגע
.זה אושר בוודאות
האפשרות לראות ולחוות דברים חדשים בכל יום
,היא מה שאנחנו אוהבים כל כך בטיולים
אבל עם הזמן הבנו
שהטיול יחד כמשפחה .הוא מה שעושה אותנו מאושרים
,במהלך "לדווש בעולם", הטיול הראשון שלי .רכבתי באופניים די לבד
אושר הוא הדבר היחיד .שמוכפל כאשר חולקים בו
,למרות כל האהבה שלנו לטיולים
.הנהיגה הייתה מתישה יותר משציפינו
.הכבישים המהירים היו מלאים בורות
אני חושב שמעולם לא נהגתי .בכבישים גרועים כאלה
,דברים באוטובוס נשברו כל הזמן
אבל הפרסים הקטנים וההרפתקאות שחווינו בכל יום
.די פיצו על כך
אנחנו בכביש המהיר לאלסקה .בקולומביה הבריטית
.אנחנו בקרבת יוקון וגבול אלסקה
אני עומד באמצע הכביש .ובמשך שעות לא עוברים כאן רכבים
.טבע טהור, אין ציוויליזציה, אין תיירים
.רק דובים, איילים ואתם
!עצרו את האוטובוס
המטבח באוטובוס שלנו למעשה גדול הרבה יותר
.מהמטבח שהיה לנו בברלין
יש בו כל מה שאני צריכה כדי לבשל ארוחות טעימות בדרכים
וממש נחמד שיש מטבח .שבא איתך לכל מקום
הוא גם גורם לי להרגיש טוב .כי אני מרגישה כמו בבית
,אנחנו במרחק שמונה ק"מ מגבול אלסקה .אפשר כמעט לראות אותו
.אבל יש בעיה אחת
היינו בארה"ב במשך שלושה חודשים .על מנת להסב את האוטובוס
ביום ה-90 עזבנו את ארה"ב .בגלל תוקף האשרות שלנו
עזבנו ביום ה-90
במחשבה שנוכל להיכנס לאלסקה .ולקבל 90 יום נוספים
,זה אכן כך
אבל קנדה לא נחשבת מדינה .כאשר עוזבים את ארה"ב אליה
אנחנו לא יודעים מה לעשות .וחשבנו פשוט לנסות
בואו נקווה שנפגוש מישהו נחמד במעבר הגבול
.והוא פשוט יאפשר לנו להיכנס
כן, היא חושבת שנצליח להיכנס .ואני די בטוח שלא נצליח
.הצלחנו! אנחנו באלסקה .למרבה המזל, צדקתי
.האנשים במעבר הגבול היו נחמדים מאוד
הם שאלו אותנו מיליון שאלות בערך .אבל זה נורמלי לחלוטין
וכן, קיבלנו אישור לשמונה שבועות
וזה די והותר כדי לבקר באלסקה
.ולראות את כל הטבע בה
.הבנים קצת גמורים, שניהם ישנים
.זה היה יום קשה !ננוח קצת ומחר ניסע לפיירבנקס
- המשיכו בכביש המהיר -
,גודל מכל הדלק שלנו הוא כ-150 ליטר
ואפילו אם נצליח לנסוע לאורך ,שלושה או ארבעה ק"מ לכל ליטר
,שזו צריכה לא טובה בכלל
עדיין נצליח לנסוע כ-550 ק"מ .באמצעות מכל דלק מלא
.יש שתי סיבות לחגוג היום
,הסיבה הראשונה
אתמול ציינו את הק"מ ה-10,000
.שעברנו מאז נקודת ההתחלה
.נסענו עד כה 10,000 ק"מ, סיבה לחגיגה
הסיבה השנייה
.היא שאנחנו בפיירבנקס כרגע
."אתמול הגענו לסניף "וולמרט
אפשר לישון כאן בחינם .במשך לילה או שניים
וזה... פיירבנקס .היא סוג של תחילת הטיול שלנו
.ממנה תמיד נמשיך דרומה
.אלה שתי סיבות לחגוג
אין דרך טובה יותר לחגוג
.מאשר בריקוד
.קלטו את זה
.אני יודע לרקוד לא רע
...סלי
.היא הייתה מקבלת ממני 80
.ולרודי יש סגנון, משהו שאי אפשר ללמוד
.קדימה, ל-10,000 הק"מ הבאים
- הפארק הלאומי ושמורת הטבע דנאלי -
.הגענו אתמול לפארק הלאומי דנאלי
.הנסיעה הייתה אדירה
.אחת הנסיעות היפות ביותר בחיי
,אנחנו שוהים באתר המחנאות טקלניקה
.שנמצא בק"מ ה-50 בדרך שחוצה את הפארק
אני חושב שבדרך כלל ,עוצרים אותך אחרי 25 ק"מ
אבל אם מזמינים מקום באתר מראש
.אפשר להגיע עד לק"מ ה-50
.אבל צריך לשהות כאן במשך שלושה לילות
.היה לנו מזל, בדרך כלל אין מקום
אבל לפני חמישה ימים גילינו
שהתפנה מקום ושאנחנו מוכרחים .להזמין אותו, וכך עשינו
,בדרך היו הרבה חצץ ומהמורות
.אבל משמאל היו הרים ומימין היו נהרות
...זה היה
.הנסיעה הטובה בחיי
,באתר המחנאות אין מים וחשמל
לכן היינו צריכים למלא את מכל המים שלנו .ולפני כן לרוקן את מכל המים המשומשים
- מי שתייה -
בימים מעוננים במיוחד
שבהם אין מספיק אור שמש ללוחות הסולאריים שלנו
אנו משתמשים במחולל שלנו והתנור .ודוד החימום מופעלים באמצעות גז
הפארק הזה מיוחד .כי לא מוכרחים תמיד להיצמד לשבילים
הם מעודדים אותך ללכת לאן שאתה רוצה
.ואני נמצאת על גבעה קטנה כרגע
.אני מוקפת הרים, זה יפהפה
.אני מרגישה כמו מלכת העולם
!אלסקה
.אנחנו יכולים למחוק דבר נוסף מהרשימה
לקום, לראות את ההר ,הגבוה ביותר באמריקה הצפונית
ולשתות את הקפה שלנו על האוטובוס .בזמן שאנו מביטים בו
...הוא קצת מוסתר על ידי העננים אבל
,לפעמים אנחנו רואים אותו .כל 20 דקות בערך
.הוא יפהפה
- פארק דנאלי -
- חצי האי קינאי -
בחצי האי קינאי פגשנו את אריק ואת קיילי
שגרו שם והראו לנו את אלסקה .האהובה שלהם בדרך הפחות מוכרת
תמיד נחמד להכיר מקומיים כי באמצעותם אנו זוכים
.להכיר את המקום ברמה אחרת לגמרי
.תודה
.קל מאוד לחנות ללילה באלסקה
הטבע כאן בלתי נגמר
.ויש המון דרכים שמובילות לשום מקום
,כך אפשר למצוא מקום כמו זה .מקום מדהים
.נוף להר, נחל ויש כאן פארק ביער
.אלסקה היא מקום מושלם לחניות כאלה
.מדינה מושלמת
.זה כיף, ממש ממש כיף
- שחרור התנועה הבא בשש וחצי -
- חצי האי קינאי -
לאחר מכן נסענו לוונקובר
.ושמחנו להיות שוב בעיר גדולה
רודי צלע במשך זמן מה
וממש רצינו ללכת לבדיקה אצל וטרינר
.כי פחדנו שיש לו בעיות במפרקים
- ונקובר -
.למרבה הצער, צדקנו
,אבל לפני שהוא נותח בשני המרפקים שלו
נסענו לחוף כלבים .כדי שיוכל לרוץ בפעם האחרונה
- מרפאת חירום לבעלי חיים, עמק פרייז'ר -
- בית החולים לחיות באונדרי ביי -
- רודי -
.רודי בכה כל הלילה
.הוא לא ישן אפילו חמש דקות
.אני מפחדת שכואב לו הם חתכו את העצמות
,והשתילו מתכות במקום אבל הרופא אמר שזה נורמלי
,ושיש לו הזיות מתרופות ההרגעה
אבל אני פשוט מקווה שבקרוב .הכול ייגמר והוא ירגיש טוב יותר
שלושתנו לא ישנו אפילו לדקה
והיום אנחנו צריכים להשאיר אותו לבד .כדי ללכת לשגרירות ולקבל אשרה לארה"ב
,אבל נראה לי שהוא יהיה בסדר זה לא יימשך זמן רב
.כי קבענו פגישה
.זה בסדר
.הרגע חזרנו משגרירות ארה"ב בוונקובר
.הגשנו בקשה לאשרת תיירות
.היינו בשגרירות במשך כחמש שעות
.היה טירוף
בסוף הצלחנו לדבר עם מישהו
ואמרנו לו שאנחנו רוצים לנסוע מאלסקה לארגנטינה באוטובוס שלנו
,ושאנחנו רק רוצים לעבור דרך ארה"ב להישאר במשך 20 יום
.ואז לנסוע למקסיקו
.הוא חשב שאנחנו מנסים להגר לארה"ב
,אני לא יודע למה .אולי כי אני עובד באינטרנט
.החברה שלי נמצאת בגרמניה ואני לא שם
.לכן קיבלנו סירוב לאשרה
.שילמנו 400 דולר רק כדי לקבל סירוב
...זה
.זה הסוף
אנחנו לא יכולים לטוס למקסיקו .ולהשאיר כאן את האוטובוס
?מה אנחנו אמורים לעשות ,יש לנו כלב, אי אפשר לטוס לגרמניה
...אי אפשר ...בדרך כלל כיף לטייל, אבל עכשיו
עלינו לחכות כשלושה שבועות
כדי לקבל פגישה נוספת בשגרירות ארה"ב
ומתסכל מאוד שאנו לא יודעים .אם הטיול הזה עומד להסתיים או לא
לכן אחי מרקו והחברה שלו סופיה
.באו מגרמניה במטרה לעודד אותנו קצת
אבל שוב, יש משהו טוב בהפסקה שנכפתה עלינו
משום שרודי באמת זקוק לזמן
על מנת להתאושש .מבלי להתרוצץ כל יום בדרכים
.ממש הצליח לנו בניסיון השני
היה לנו מזל ונפלנו על מישהי נחמדה בשגרירות
.שהאמינה לנו ולסיפור שלנו
,מובן שאנו לא רוצים להגר לארה"ב אנחנו רק רוצים לעבור שם
ואנחנו שמחים מאוד שהטיול הזה לא עומד להסתיים
.בגלל איזה זקן רגזן
.אני לא יודעת ממה להתחיל אפילו .אני כועסת ועצובה
.בפעם השנייה בשגרירות הצלחנו לקבל אשרה
היום נסענו אל מעבר הגבול
ולא חשבנו בכלל .על כך שעלולות להיווצר בעיות
.חשבנו שנוכל פשוט לעבור, אבל טעינו מאוד
הגענו לשם והם הכניסו .את רודי למלונה בשמש הקופחת
הטמפרטורה היא 30 מעלות בערך .והוא עבר ניתוח לא מזמן
,הם לא הסכימו לתת לו מים אפילו .לכן החלטנו מיד לחזור
חשבנו לבוא שוב מוקדם בבוקר ,כשלא יהיה חם כל כך
אבל ברגע שמגישים .בקשת כניסה מוכרחים לסיים
:התחננתי לפניהם, אמרתי .הוא עבר ניתוח לא מזמן"
".זה לא טוב לו
הם לא ויתרו ולכן נאלצנו להיכנס
והם שוב תחקרו אותנו .בחשד שאנחנו מנסים להגר
,ברצינות, אמריקה .אני לא רוצה לגור במדינה שלכם
.אני לא מבינה מה אתם לא מבינים
,הכול מופיע באינטרנט .אתם יכולים לחפש אותנו
.כתוב שאנחנו רוצים לנסוע מאלסקה דרומה
?למה נראה לכם שאנחנו מנסים להגר
אבל הם בכל זאת שאלו אותנו ,אחרי שכבר עברנו את כל זה בשגרירות
ובסופו של דבר אפשרו לנו .להיכנס אחרי כמה שעות
.זה היה קשה מאוד .היו גם כמה תקריות
אחד הקצינים איים להכניס את פליקס לתא
.כי הוא קם כדי ללכת לשירותים
?ברצינות, מה נסגר ?למה אתם עושים את זה
,הם גרמו לנו לחוש חסרי אונים .התייחסו אלינו כמו אל פושעים
...זה לא הוגן ו .כרגע לא מתחשק לי להיות כאן בכלל
.זה המקום האחרון שמתחשק לי להיות בו .אני לא יודעת מה לעשות
.רודי חולה מאוד כרגע
.אני חושבת שהוא חטף מכת חום ,הוא מקיא כל עשר דקות
.הוא משלשל, מצבו ממש לא טוב
אנחנו אמורים לחגוג עכשיו
,כי הצלחנו להיכנס לארה"ב
.אבל אנחנו לא שמחים כל כך כרגע
חזרנו לדרכים והחלטנו לוותר על פורטלנד ועל סיאטל
.אף שמדובר בערים מגניבות
- ונקובר, קנדה -
בכל מקרה אי אפשר להספיק הכול בטיול אחד
.וחשוב לעשות את מה שעושה לך טוב
אחרי השהייה הארוכה בוונקובר נמאס לנו מערים גדולות
,ורצינו להיות לבד בטבע במשך זמן מה
.לכן נסענו אל הכביש המהיר הפסיפי
,כשכל כך הרבה משתבש
אתה מתחיל להטיל ספק בסיבה שבגללה יצאת לטייל מלכתחילה
.משום שכבר לא היינו מאושרים בכלל .אני מניחה שזה חלק בלתי נפרד מטיולים
למדנו שאולי אושר .הוא להתגבר על משהו כזה
.לא לאבד את האופטימיות ולצאת מזה
זה ממש עזר לנו להעריך את הדברים הקטנים
.ולחזור לשגרה
.אנחנו מטיילים כעת בפארק הלאומי רדווד
,אחרי ששהינו במשך זמן רב מדי בוונקובר
.נחמד להיות שוב בטבע
.העצים האלה ענקיים .מעולם לא ראיתי משהו כזה
.רודי, בוא
לפני שיוצאים לטיול כזה לא ממש חושבים
.על כך שהאוטובוס ארוך במיוחד, 12 מטרים
.בקושי אפשר לנסוע בערים גדולות
פנייה אחת לא נכונה .ואתה תקוע בבלגן שלם
לא ממש יודעים איך לצאת משם ומציאת מקום חניה
או אפילו מקום לישון בו .היא כמעט בלתי אפשרית
לכן אנחנו בדרך כלל פשוט עוברים בערים הגדולות
.ומתמקדים בטבע
החוף המערבי באמריקה .יפה מאוד ופשוט מאוד
אנחנו פשוט נשארים .בכביש מספר אחת בכיוון דרום
.המראות מדהימים
.זה פרס על כל הדברים הרעים
.הטיול הזה ממש מזכיר רכבת הרים כרגע
.למעלה ולמטה, למעלה ולמטה ?אבל ככה זה בטיולים, לא
.אני מקווה שהמצב יישאר כך
.אני לא רוצה חוויות רעות יותר
.אני רוצה את זה
!כן
!כן! אדיר
,קצת אחרי לוס אנג'לס החלטנו לנוע מזרחה
.כלומר להיכנס לפנים הארץ
אחרי שעזבנו את לוס אנג'לס .הנוף החל להשתנות במהרה
פתאום היינו באמצע המדבר
וידענו בוודאות שאנחנו בדרך הנכונה .לעמק המוות ולגרנד קניון
.רודי, זה בסדר .הוא רועד-
...רודי
.זה בסדר, הכול יהיה בסדר
.הכול יהיה בסדר
.זה בסדר
.זה בסדר. כן, אני יודעת
.אני יודעת, חמוד
.זה בסדר
מאז שהתחלנו להתרחק מלוס אנג'לס נעשה חם יותר מיום ליום
.ורודי לא מגיב לזה טוב בכלל
.אתמול היה לו חם מדי והוא התמוטט
,הוא רץ לאוטובוס הרגליים שלו פשוט קרסו
.ונאלצנו לשאת אותו פנימה
.עכשיו אני מנסה לקרר אותו כל הזמן
אפילו בזמן נסיעה אני לידו כל הזמן
.ומרטיבה אותו בכל חמש דקות
.אפילו יש לי כרית קירור כדי לקרר אותו
,ידעתי שיהיה קשה לטייל עם כלב הרים בדרום
אבל לא ציפיתי ,שהוא יתמוטט ביום החם הראשון
כך שאנחנו מוכרחים לחשוב על משהו
כי אני יודעת שיהיה אפילו חם יותר ...אם ניסע למקסיקו או לפרו, קוסטה ריקה
,אני לא יודעת אם הוא ישרוד בזה .אולי נצטרך לשלוח אותו הביתה
...אבל בלי רודי
.אין מסע בעקבות האושר, למעשה .אני לא רוצה להמשיך בלעדיו
אני מקווה שנחשוב על משהו .כי אני לא רוצה שזה יסתיים
.המכשול הבא הכה בנו בלא אזהרה
הטיול שלנו היה בסיכון .וחשוב מכך, גם בריאותו של רודי
אבל למדנו להתמקד בפתרונות
.במקום להיות מתוסכלים מהבעיות
במקרה הזה משמעות הדבר הייתה לטייל עם רודי בבקרים
.ובלילות כאשר לא היה חם כל כך
למרבה המזל הוא התרגל לזה במהרה
ולאחר כמה ימים .כבר לא היה לו אכפת כל כך מהחום
?רודי, איפה זאב הערבות
?איפה זאב הערבות
ברגעים כאלה אני אסירת תודה ,על כך שיש לנו זה את זה
כי אני באמת לא יודעת .איך הייתי מתמודדת עם כל זה לבדי
אבל גם ברגעים הטובים ,הכול מהנה יותר אם עושים זאת יחד
ואני חושבת שזה באמת מזל גדול
שאנחנו יחד כל הזמן במקום קטן
.ועדיין לא הרגנו זה את זה
.אנחנו פשוט נהנים מהזמן שלנו יחד
...היום אנחנו במקום
.הכי קסום שבו אי פעם ישנו
פנינו ימינה מהכביש
ונדרשה לנו שעה כדי לנסוע שלושה ק"מ
...כי הכביש היה
.ממש בעייתי
.אבל עכשיו אנחנו כאן
.השמש שקעה עכשיו
.כבר לא חם, הכלב נהנה
.זה מדהים
.מקום קסום כל כך
.אנחנו נוסעים בכיוון עמק המוות
כדי להגיע לעמק המוות ,צריך מן הסתם לחצות את ההרים
.ויש לנו שיא מהירות שלילית חדש
...והוא
.24 קמ"ש, כן
.טוב, צריך להתמודד .המנוע מתחמם מאוד
בואו נראה... אני מקווה .שלא יידרש זמן רב, אבל בסוף נצליח
.חגגנו קצת מוקדם מדי
,נסענו בירידה לאורך שלושה ק"מ בערך
.ופתאום הרחנו ריח שרוף
.ניסיתי לבלום ולא הצלחתי
,בקושי הצלחתי לבלום .הבלמים לא פעלו יותר
,יצאתי החוצה והבלמים היו רותחים .הם ממש נמסו
,אנחנו בצד הדרך כרגע .נחכה במשך עשר דקות בערך
איזה שוטר כבר עצר מאחורינו .כדי ללוות אותנו החוצה מכאן
.בהחלט עמק המוות
אחרי שהמתנו במשך כ-20 דקות הבלמים סוף סוף התקררו
.והצלחנו להמשיך לנסוע
,האטה באמצעות ההילוכים בדרך כלל מצליחה אבל אפילו בלא שימוש בבלמים
כל חלקי האוטובוס .התחממו מאוד בעמק המוות
- עמק המוות -
- 30 מטר מתחת לפני הים -
,בקעת בדווטר - - 85.5 מטרים מתחת לפני הים
- קניון אנטילופ -
- גרנד קניון -
.מעולם לא ראיתי דבר כזה
.האדמה פשוט נפערה
.זה אדיר. מקום ממש קסום
- גרנד קניון - - מקסיקו -
אנחנו בדרכים כבר שבעה חודשים
.ובינתיים טיילנו בשתי מדינות בלבד
.זה די מטורף
באירופה קרוב לוודאי שהיינו מספיקים .לטייל כבר בכל המדינות
ואף שהנופים משתנים ,במהירות מקרחונים למדברים
,האנשים והתרבות נותרו די דומים
כך שאנו נרגשים לקראת .ההשפעות החדשות שבהן ניתקל במקסיקו
.יורד גשם בראשונה זה המון זמן
.היה חם מאוד במשך שבועות
.האמת שעדיין חם, אבל יורד גשם
בהתחלה לא ידענו אם זה סימן טוב או רע
.בקשר למקסיקו ולמזג האוויר
,אבל אז הופיעה קשת בענן יפהפייה
.לכן מבחינתנו זה סימן טוב
- מקסיקו, רכבים פרטיים -
,אנחנו בגבול מקסיקו כרגע
.כך שאני נמצאת בין שתי מדינות
.בינתיים היה נחמד, האנשים נחמדים מאוד
הם היו רגועים מאוד .והיו נחמדים מאוד כלפינו
,הם הביטו באוטובוס והכול היה בסדר .כך שאנו שמחים מאוד
,פליקס הלך להביא את האישור שלנו
.עברו כבר שעה וחצי, והוא עדיין לא חזר
.אני מתחילה לדאוג
.בהתחלה חשבתי לעצמי שנאכל ארוחת בוקר
.האמת שהכנתי לעצמי ארוחת בוקר
...הייתי בטוחה שהוא יחזור בקרוב אבל עכשיו
,הוא עדיין לא חזר ואני מתחילה להילחץ
כי יכול להיות שהוא עומד בתור ,ואז הכול בסדר
אבל גם יכול להיות שהם מדברים איתו כבר חצי שעה
.ובאמת שכבר אין לי כוח לבעיות בגבול
.אני פשוט רוצה להיכנס למקסיקו וליהנות שוב
?נו
.יש הכול ?הכול-
.נראה לי, אבל יש מצב שנדפקנו
?היית צריך לשלם
,כן, היא כל הזמן אמרה שהסכום הוא בפסו
.אבל במסמך כתוב שאלה דולרים
.1,129 דולר
.לא, בלתי אפשרי .לא יכול להיות שצריך לשלם כל כך הרבה
.מקסיקו, מקסיקו
.מובן שהם לא דפקו אותנו
,סימן המטבע דומה לסימן בארה"ב
.לכן חשבנו שמדובר בדולרים
...נסענו כבר קרוב ל
.מרחק של 130-140 ק"מ במדינה הזאת
.האנשים נחמדים, האוכל טוב
.הבעיה היחידה היא הכבישים
.הכבישים הכי גרועים שיש
.מעולם לא חוויתי דבר גרוע כל כך
.כל הדברים באוטובוס נשברו
...אני לא יודע כמה עוד נוכל להמשיך אבל
האוטובוס הזה בהחלט לא נועד .לאמריקה המרכזית והדרומית
.בואו נראה מה יקרה ...אנחנו נרגשים להיות כאן אז
.לא אכפת לנו מהאוטובוס, אנחנו מאושרים
חזרנו לשממה
ואני די בטוחה שאנחנו ,התיירים היחידים בסביבה
אבל די נחמד כי האוטובוס מושך תשומת לב
.והמקומיים באים לדבר איתנו כל הזמן
בערב הראשון שתי ילדות הזמינו אותנו לארוחת ערב
והתרשמנו מאוד מהאירוח
כי כבר ביום הראשון שלנו במקסיקו
.קיבלנו בקבוק טקילה
.נואבו קסאס גרנדס .נואבו קסאס גרנדס-
?נואבו ...קאסה גרנדה" זה"-
?איך אומרים .נואבו קסאס גרנדס-
.נואבו קסאס גרנדס
.ברוכים הבאים למקסיקו
.אין גראס, אין גראס
.רק טקילה
.אין לכן גראס
.אין גראס
הן לא היו פנויות למחרת בבוקר ,אבל רצו שנכיר את העיירה שלהן
לכן הן שלחו חבר מהלימודים .שהראה לנו את מפעל הצ'ילי של אביו
.הם נקרעים בקלות
.הם נקרעים? בסדר .כן-
...טוב, השיער שלי רך מאוד
.דחף הכול פנימה
?הכול .הכול-
.בסדר
- חמש מעלות -
.לא כזה קר
?איפה התחלתם .במפלי הניאגרה-
.לא, בקרוליינה הצפונית
.קרוליינה הצפונית .בסדר-
.קנדה, אלסקה
,אחרי הביקור במפעל הצ'ילי של אביו
ריילי רצה להראות לנו .מקום חשוב נוסף באזור
נסענו כשמונה ק"מ על מנת .להגיע לחווה של חבר של אביו
.בדרך עברנו בשדות צ'ילי ותפוחי אדמה
הם אומרים שכ-90 אחוז .מהטוגנים במקסיקו מיוצרים כאן
?זה ממש נורא
.הכניסי את הלשון, אל תנגסי
.די חריף .די חריף-
?זה צ'ילי או חלפיניו
.חלפיניו ?חלפיניו-
.צ'ילי וחלפיניו .בסדר-
.צ'ילי וחלפיניו .חלפיניו-
.זה די חריף
...אבל זה בסדר, אני לא .אני עדיין בחיים
.כשהגענו לחווה די התחרפנו
,היו שם כמה אחוזות שלא הורשינו לצלם
"היה שם מטוס "בואינג ששימש מטוס פרטי
.וגם ראינו שם נמרים בכלובים ממש קטנים
,ממש מוזר להיות כאן
אבל אנחנו לא רוצים לנהוג בגסות רוח ולפקפק בנסיבות
.או אפילו בהכנסת האורחים
.היום השני במקסיקו
.טאקו מספר 412 לדעתי
.אנחנו די שבעים
.עכשיו הגיע הזמן לטאקו הראשון של רודי
.רודי, טאקו
.אתה לא רוצה את הלחם? בסדר
לפני יומיים ראינו את הנמרים
...ואיזה בחור עם המון שטח ו
.היו לו אלפי עובדים
חשבנו לעצמנו שזה .לא נורמלי כל כך לגדל נמרים
.מישהו אמר לנו עכשיו שהוא מפורסם
...הוא הנרקו מספר אחת ?נרקוס? נרקו
.סוחר סמים
.פבלו אסקובר של מקסיקו או משהו כזה
.הוא מפורסם מאוד כאן
,כולם מכירים אותו ,הוא מסדר לאנשים עבודות והכול
.אבל הוא בכל זאת מרוויח מסמים
,כן, לא נורמלי לגדל נמרים
הוא אמר לנו לא לצלם הכול
.ועכשיו אנחנו מבינים למה .אנחנו די המומים
.אין לדעת את מי תפגוש במקסיקו
.אני לא יודע מה לומר. כיף חיים
בחימנס שוב היה לנו מזל
.ומצאנו מקום טוב לישון בו בלילה
מנהל בית מלון חברותי במיוחד
הציע לנו לחנות בחניון הענקי שלו ,ואפילו הציעו לנו חדר
.אבל אנחנו מעדיפים להישאר באוטובוס ,אחרי שהזמין אותנו לאכול בבית המלון
.הוא לקח אותנו לסיור קצר בעירו האהובה
?היי! היי. מה שלומך ?בסדר גמור. ואתם-
?מתי נטוס לגרמניה .כן, מתי שהוא נטוס-
.כן. -כן
!אני אשלח אותו. בני, בוא .תגיד להם שלום
,כשמקומיים עורכים לך סיור
אתה מגיע למקומות שקרוב לוודאי .תיירים מעולם לא הגיעו אליהם
כך אנו זוכים לחוות .את החיים במקום בדיוק כפי שהם
אנחנו לא מפקפקים ,בדרך גידול החיות כאן במקסיקו
,קצת כמו הנמרים שראינו קודם ,אבל ברגע שמגיעים למדינה אחרת
יש חוקים אחרים .מאשר בגרמניה או בארה"ב
אנחנו צריכים לכבד את הנסיבות שלהם .ולהודות על הסברת הפנים
.יש 20 חיילים ושני טנקים ליד האוטובוס
,הרגע חזרנו מסיור קצר בעיר חימנס
הכלב היה בפנים
.והטנקים עמדו ממש ליד
.אני מפחד בטירוף
.הם לא מדברים איתנו וכולם מחזיקים רובים
.זה נראה כמו מלחמה
,אני לא יודע אם הם טובים או רעים
אם הם רוצים לעזור לנו ולהגן עלינו ...או לחטוף אותנו
.אני מפחד, אני ממש רועד
.זו מלחמה. אני לא יודע מה קורה
.הם לא מדברים איתנו
.היום השני במקסיקו, בחימנס, וזה קרה
.אבל אני עדיין חושב חיובי, נראה לי
.הזזנו את האוטובוס אתמול
.החיילים נשארו במשך שעתיים .לא ידענו מה הולך
...אחרי שעה
לא, אחרי שעתיים בערך לקחנו את הכלב, יצאנו לטיול
.וכשחזרנו... אני עדיין לחוץ
.כשחזרנו הם רצו
.הם רצו, לקחו את המכוניות ועזבו
?אמרתי: "מה הולך כאן? זה עוקץ
הם שתלו טונה קוקאין מתחת לאוטובוס
ומחר הם יעצרו אותי
"?ויגידו שאני סוחר סמים או משהו .לכן בדקתי בכל מקום ולא מצאתי כלום
.אנחנו לא יודעים מה קרה ,אולי הם היו נחמדים ורצו להגן עלינו
.אבל הם לא ממש דיברו איתנו
.זה היה מוזר
...אז
.הם עזבו והזזנו את האוטובוס
.החלטנו שעדיף להתחפף משם
.קודם סוחר הסמים ועכשיו הצבא
?מה הלאה, מקסיקו
.ביצעתי הרבה בעיטות חופשיות בחיי
אף אחת לא הייתה במקסיקו עדיין
.ואף אחת לא הייתה חשובה כל כך
.שוער טוב, מגרש טוב
.יש לי תחושה טובה
.לא
?של מי הכדור
?מוכן, רודי
!שער
!כן
.עכשיו קצת פיזיותרפיה לחבוב
.יפה מאוד
.יפה מאוד, כל הכבוד
- מקסיקו -
- צ'יוואווה -
- טוראון -
- סן לואיס פוטוסי -
.אנחנו בסן לואיס פוטוסי עכשיו
.ממש קשה לטייל בעיר באוטובוס
אף פעם לא מוצאים חניה .והרגע מצאנו את המקום הזה
.אנחנו מול מלון "הילטון", נראה לי
."זה "הילטון
.הנהלה יקרה, סליחה ,אני יודע שאסור לנו לחנות כאן
.אבל נחזור בתוך שעה או שעתיים
.אנחנו רק רוצים לטייל בעיר בזריזות
.אני מקווה שלא תגררו את האוטובוס, בבקשה
אנחנו אוהבים את המדינה שלכם .ואת בתי המלון שלכם
.תהיו נחמדים אלינו
.לא גררו את האוטובוס .להפך, קיבלנו מכתב
.הוא היה מתחת לדלת. זה תמיד נחמד
"הוא ממישהו שזיהה אותנו מ"פייסבוק
.וסתם רצה לכתוב לנו משהו נחמד .מקסיקו מלאת הפתעות
...באמצע הדרך
- סן מיגל דה איינדה -
מיגל עצר את האוטובוס ,ושאל מיליון שאלות
,כמו מאיפה אנחנו, מה אנחנו עושים
.לאן אנו נוסעים וכו'
הוא ממש התעניין בסיפור שלנו ומבלי להכביר במילים
הזמין אותנו לביתו .בסן מיגל דה איינדה
הכרנו את משפחתו .והתחושה הכללית הייתה מיוחדת מאוד
.קצת כמו בבית, אני מניח
התחברנו מהר מאוד ואחרי טיול קצר עם רודי
.החלטנו לחזור לעיר ולאכול יחד
.מסירים את העלה וצובטים
?וצריך לחכות עד שזה נקי
.לא, עכשיו אפשר לאכול ?אפשר לאכול-
."בואו ניכנס לרגע למסעדת "מאמה מיה
?"מאמה מיה"
."זה "קוצ'יניטה פיביל
."קוצ'יניטה פיביל"
.תטעמו
,זה מה שצריך לשמוע .צריך להטביע את זה ברוטב
.טעים .המון ליים-
.כל הכבוד
.רציתי לשאול על ה"גולגול" שלך .רציתי לשאול אם את זוכרת את השם
?הוא זז כשאני מדברת .יפה מאוד-
.ה"גולגול" שלי זז
.ה"גולגול" שלך זז. לא
.לא, הוא לא זז
?איך קוראים לזה בגרמנית
."לזה? "דוט
."דוט"
?מה ."דוט", "דוט"-
?ב-ד' .ב-ד'-
.כן .דוט", כן"-
...לגנרלים שהיו עובדים
העיר הייתה יפה מאוד .ולכן החלטנו להישאר למשך כמה ימים
ההפסקות הקצרות האלה .מהטיולים מרגיעות מאוד
,חשוב לא להמשיך לזוז כל הזמן
.אחרת נעשים מותשים די מהר
מקסיקו היא המקום המושלם לכך משום שהכרנו המון חברים
.ומשפחות שגרמו לנו להרגיש כמו בבית
.מקסיקו באופן כללי היא מקום יפהפה
.הבתים הצבעוניים, האנשים, האוכל
היא בהחלט נעשתה .אחת המדינות האהובות עלינו בעולם
.15 טאקוס "אל פסטור" בבקשה ?15-
.כן, 15
עם אננס, רוטב ובצל .אבל בלי כוסברה בבקשה
?תאכלו כאן .כן-
!קודם טאקוס ועכשיו צ'ורוס .קצת ליים
- סן מיגל דה איינדה -
- טאוטיווקאן -
פשוט ירדנו מהכביש המהיר .ונכנסנו למסעדה הראשונה שראינו
במקסיקו ברוב המסעדות ,יש רק סוג אחד של ארוחה
,כך שאין ממש אפשרות בחירה או תפריט
כך שפשוט הזמנו את מה שהיה להם .ולא ידענו בדיוק מה זה
אף פעם לא יודעים מה עומדים לקבל ,והאוכל היום היה טעים מאוד
...אהבנו אותו מאוד ו
.נקווה שגם הגוף שלנו יגיב בחיוב
בגרמניה אנו אוכלים בעיקר אוכל צמחוני
.ולפעמים אפילו טבעוני
.כשאנחנו מטיילים זה שונה לחלוטין
אנחנו תמיד מנסים להכיר את התרבות כפי שהיא
והדרך הטובה ביותר לעשות זאת .היא באמצעות אוכל
לכן אנחנו בדרך כלל אוכלים היכן שהמקומיים אוכלים
.והשיטה הזו מעולם לא אכזבה אותנו
.הצבעים בזמן השקיעה, הזוהר הצפוני
.כן, אבל היינו באלסקה בקיץ
בקיץ לא רואים את הזוהר הצפוני .אבל הוא יפהפה
.כן, שמעתי שהוא יפה מאוד
,אפשר לראות אותו גם בנורווגיה .בשוודיה
.שוודיה ואירופה, צפון אירופה
...סתם רצינו
.לנוח קצת בתחנת הדלק הזו
הסתובבתי מסביב לאוטובוס ובדקתי הכול
,כי הכבישים משובשים מאוד
.וגיליתי שמכל המים שלנו פשוט נפל
.הכול פשוט נקרע
.למרבה המזל הצינורות עדיין בסדר
.מהמורה אחת נוספת והכול ייקרע בפנים
,אני לא יודע מה לעשות .הטמפרטורה היא 40 מעלות בערך
.אין לי כלים כדי לתקן את זה
.אין גרוע מזה, באמת
.פגשנו נהג משאית
הוא לא יודע מילה באנגלית .והספרדית שלנו דלה מאוד
נראה לי שהוא אמר לנו לנסוע אחריו .וזה מה שאנחנו עושים כרגע
.אני מקווה שהוא ייקח אותנו למוסך
כשאתה גדל בגרמניה
אימא שלך בדרך כלל מלמדת אותך .לא לסמוך על זרים או לדבר איתם
אנחנו בדרך כלל סומכים על אנשים בכל מקום .ומעולם לא הייתה לנו חוויה רעה
אני די בטוח שרוב האנשים
לא היו נוסעים בעקבות .נהג המשאית המפוקפק
בזמן שהמכונאים חשבו ,כיצד לתקן את מכל המים
ניסיתי להודות לבחור
,מבלי לדעת ספרדית טוב כל כך
אבל אני די בטוח שהוא הבין .את הספרדית-אנגלית שלי ואת תנועות הידיים
אחרי כעשר דקות וחמישה דולרים בערך
המשכנו בנסיעה
ובראשונה מאז לוס אנג'לס .נסענו בכיוון האוקיינוס שוב
- טאוטיווקאן -
- קמפצ'ה -
כאן בקמפצ'ה אחד החגים הלאומיים .הגדולים ביותר מתקרב
80 אחוז מהמקסיקנים הם קתולים
,"וב"דייה דה לוס מוורטוס ,יום המתים
הם מכינים שולחנות יפים ליקיריהם המנוחים
.ומניחים עליו מאכלים ומשקאות שהם אהבו
.רודי, הולכים
!בוא, רודי, בוא
.רודי, צריך ללכת
.הוא ממש לא רוצה לעלות לאוטובוס .הוא שונא את האוטובוס
!רודי, בוא
.כלב טוב
,בהתחלה רודי אהב לטייל
אבל עכשיו הוא כבר שונא .את הנסיעות היום-יומיות
הוא התרגל לחום אבל חסרה לו השגרה היומית
ואחרי כל הזמן הזה בדרכים
.התחלנו להבין שאנחנו חשים קצת כמוהו
בהתחלה התלהבנו ,לחוות דברים חדשים בכל יום
.אבל עכשיו זה נעשה קצת גדול עלינו
?אתה בסדר
בטולום הרשינו לעצמנו להתפנק קצת
.ושכרנו חדר במלון עם מזגן למשך כמה ימים
?מה איתך, רודי
.למרבה הצער, ההפסקה הייתה מאוחרת מדי
,רודי ופליקס נעשו חולים מאוד
פליקס החלים בתוך זמן קצר .אבל מצבו של רודי החמיר
.קר מאוד. כן
...טוב, כרגע רודי
.יש לי כבר אבחנה מוקדמת של טפיל ג'יארדיה
.הוא בטיפול כרגע
.קצת קשה לו כי יש לו דלקת בקיבה
אתם צריכים לנוח קצת כי כל הלחץ של הנסיעות
וכל הבעיות הרפואיות .קצת מקשים עליו
?יותר מדי .כן, קצת יותר מדי-
במיוחד כי הוא בררן מאוד מבחינת אוכל
.והוא כבר נמצא בטיפול למחלות אחרות
.אני ממש לא יודעת מה לעשות עכשיו
.הלכנו שוב לווטרינרית היום כבר הלכנו אתמול
.ואני חושבת שיש לו מחלה שקשורה בקרציות אתמול היא לא דאגה כל כך
כי הוא היה חם באופן כללי .אבל לא היה לו חום
אבל אחרי שחזרנו משם
...נתתי לו את התרופה שהיא נתנה לנו ו
.הוא הקיא אחרי עשר דקות בערך
.הוא אכל והקיא הכול
בהתחלה חשבתי שזה סתם מהחום
...או מהאוכל או לא יודעת
...הבוקר האכלתי אותו שוב. תרופה, אוכל
.והוא הקיא שוב
.בתוך דקה הוא מקיא הכול
.על הרצפה
...ו
מיד חזרנו לווטרינרית
והפעם היא דאגה מאוד כך שגם אני מודאגת עכשיו
.כי הוא רעד מאוד ועכשיו יש לו חום
...יש לו חום של 40 מעלות ו
היא אמרה שאם מצבו לא ישתפר עד מחר צריך לקחת אותו לבית החולים
ואני לא מסוגלת לעשות זאת
.כי הוא מפחד מאוד כשאנחנו לא איתו
.אני חושבת שהוא לא יוכל לחזור לאוטובוס שוב
אני באמת מפחדת .שהוא ימות אם ניסע עד לפנמה
.רודי, זה בסדר
.אנחנו מנסים להיות עדינים
ברור שהוא לא יאהב את זה
.כי זה יגרום לכיווץ הזרוע
זה ירדים אותו
...ואולי מה שהוא הכי יאהב
.הכול בסדר, רודי
.כל הכבוד, חמוד. יפה מאוד
היא אמרה לנו עכשיו .שאנחנו לא יכולים להמשיך בנסיעה
אם נמשיך לנסוע איתו .כשהוא במצב הזה הוא ימות
.הוא כבר התחיל להתחבא ולחפש מקום למות בו
.אחרי זה הוא הפסיק לאכול וזה הסימן הבא
,היא מדדה לו חום והוא לא יורד
.לכן הוא מחובר לעירוי
...הוא לא אוכל
רודי המסכן מתכונן למוות .אבל מובן שלא נניח לזה לקרות
.אי אפשר להמשיך לנסוע
- הבית הוא המקום שאני איתך -
,בריאותו של רודי היא בעדיפות עליונה .לכן החלטנו לטוס הביתה
בהתחלה היינו עצובים מאוד ,כי נאלצנו לעצור את הטיול
אבל במהרה הבנו .שזה הדבר הנכון גם מבחינתנו
התנועה היום-יומית נעשתה קשה מדי בעבורנו
ושכחנו לשאול את עצמנו .מה עושה אותנו מאושרים
,בסופו של המסע הארוך הזה
.התשובה שונה למדי ממה שציפינו
היה לנו חופש שלם לטייל בעולם
.ועכשיו אנחנו רק רוצים להשתקע
.לפחות רודי נעשה חולה במקום יפהפה
- טולום -
הכרנו כאן חברים טובים ויש המון דברים לעשות
.כדי ליהנות מהימים האחרונים בטיול
די מהר התחלנו לתהות
מה נעשה באוטובוס האהוב שלנו
והחלטנו להגריל אותו .בין העוקבים שלנו ברשת
.קמילה באה
?קמיל
.קמילה .קמיל-
.קמילה. עוד שלושה שבועות
.יפה
.תראו את זה
.יפה מאוד, חבר
?אלוהים אדירים. מה הוא עושה
,חשבתי שאשמח אחרי שנמסור את האוטובוס
.אבל עכשיו אני עצובה כי זה די קשה
הוא מתרחק ממני
,ובנינו בו הכול במו ידינו
.כך ש... די קשה להיפרד
הדבר הנפלא ביותר בטיול .היה שהכרנו חברים לכל החיים
בלא עזרת מיגל ומשפחתו היינו מתמוטטים בנמל התעופה
כי הם לא הסכימו .להכניס את רודי למטוס
אבל בזכותם הכול הסתדר
ואנו מחכים בקוצר רוח .שהם יבואו לבקר אותנו באירופה
?נראה לך שהם יספיקו לטיסה
.דברו איתה, היא המנהלת
- קנקון -
- פרנקפורט -
היום חג המולד .ולא סיפרנו לאף אחד שאנחנו חוזרים
כולם חושבים שאנחנו עדיין מטיילים
.ולמשפחות שלנו אין מושג שנפתיע אותן היום
.שלום, קטנצ'יק .זהו-
.שלום !אין מצב-
.רודי, עלה למעלה
.עזבי אותו. טוב, הוא בא
.היי, סבתא ?את עובדת עליי-
.רודי
.רודי, בוא
.אל תקרא לו, הוא בא
!הצילו, הצילו
.רודי, זה בסדר. רודי, זה בסדר
?רודי, איפה מרקו
.אל תהרוס את עץ החג
!שלום, רודי! שלום, רודי
.זה קצת יותר מדי בשבילו
.טוב לראות אותך, רודי
!גדלת כל כך .תראו כמה הוא שמח-
.רודי
מסע בעקבות האושר