זו תמונה די מיוחדת של שניכם .שהייתה מתוקה בעיניי
זאת הפעם הראשונה .ששנינו מדברים עליה כאמא
,תאמין או לא .שנינו מופיעים בתמונה הזאת
.כן. בסדר
.אתה בבטן .אני יודע. -כן-
אפשר לומר שזה כנראה .קצת כואב מדי עד עכשיו
.זה עדיין פצע פתוח
אין יום שעובר .שאיני חושב עליה
,עכשיו, במלאות 20 שנה למותה זהו זמן טוב להיזכר
בכל הדברים הטובים שהיו בה ואולי, אני מקווה, להציג
צד אחר שלה .שהציבור טרם ראה
כדי לחגוג את חייה ומורשתה ,של דיאנה הנסיכה מוויילס
בניה חולקים את הזיכרונות האינטימיים ביותר ממנה
.לראשונה אי פעם
,חשנו אהובים להפליא ,הארי ואני
ואני אסיר תודה על שהרגשת .האהבה עדיין קיימת
זאת הייתה אהבה שגם אם ,היא הייתה בצדו השני של החדר
.אתה, כבן, הרגשת אותה ...אתה מאוכזב כבן שהיא
.לא, לעולם לא
יש לא מעט תמונות .די מתוקות
באמצעות התמונות האישיות של אמם
,וסרטים ביתיים מילדותה
האנשים שהכירו ואהבו אותה .מגלים דיאנה שלא ראינו קודם
היא תמיד דאגה מאוד ,לאנשים קטנים
ואני מניח שאני הייתי האיש הקטן .הראשון שהיא דאגה לו
אמא שלנו הייתה ילדה .ברוחה ובכל רמ"ח איבריה
.היא נהנתה מהצחוק והשעשוע
היא הייתה אחת האמהות .הכי שובבות שיש
.היה לה חוש הומור מחוצף
היא אהבה את כרטיסי הברכה הכי חצופים
.שאפשר להעלות על הדעת
היא הייתה עליזה מאוד
.ונהנתה לבצע מעשי קונדס
אבל היא תמיד הבינה .שיש מציאות מחוץ לכותלי הארמון
.תסתכל על פניה בכל תמונה .אהבה נפלאה נשקפת מהן
אני חושב .שהיא רצתה להשפיע
מותה של דיאנה בגיל 36 בלבד זעזע את העולם
והוא עיצב את חייהם .של שני בניה
אני אסיר תודה על שהתמזל מזלי להיות בנה
ושזכיתי להכיר אותה .במשך 15 שנה
.היא גידלה אותנו היטב
היא ציידה אותנו בכלים הנכונים
והכינה אותנו היטב לחיים כמיטב יכולתה
,מבלי לדעת, כמובן .מה עתיד להתרחש
,היא הייתה אמנו ,היא עדיין אמנו
וכמובן כבן אני חושב
שהיא הייתה האמא .הכי טובה בעולם
"דיאנה, אמא שלנו"
כשמצאנו לאחרונה ,את אלבומי התמונות
באיזשהו מקום לא רציתי להתבונן בהם
ובאיזשהו מקום חיכיתי למצוא את הרגע הנכון
שנוכל לשבת .ולהתבונן בהם יחד
.היא אהבה לצלם תמונות .זה נחמד כל כך
.היא צילמה דיוקנים מצוינים
אתה מקבל תצלום בזק .של אישיות המצולם
מה שמצחיק הוא שאין כל כך הרבה שלה
.כי היא תמיד מצלמת
כן. ואלה תמונות שלנו .כשהיינו קטנטנים
.כן, ממש מההתחלה .מהיום שנולדנו
יש תמונות כאן מהיום הראשון שלך .והיום הראשון שלי
.לאורך הגדילה שלנו
נחמד להתבונן .בזה שוב ולהיזכר
למעשה כשהתחלתי לעיין באלבום
.זה העלה זיכרונות רבים
הוצאתי את זאת כי התחפשנו .וחשבנו שאנחנו נראים מגניב
.כן
.זה אדיר
?נהנינו מאוד להשתטות, מה
.שכה אחיה .זה היום הראשון ללימודים
כנראה אחד הימים ...הראשונים שלי
.יומך הראשון, קרוב לוודאי
,אני הגעתי וחשבתי ,אחי הגדול לומד בבית הספר הזה
,הוא ישמור עליי .כשלמעשה התעלמת ממני
יש תמונה כאן .שחשבתי שתרצה לראות
זו תמונה די מיוחדת של שניכם .שהייתה מתוקה בעיניי
?היכן זה היה? זכור לך
.זה היה בחופשה
אני רק זוכר שהיו לי .רגליים דקיקות, ועדיין יש לי
.אתה די כחוש בתמונה
גם יש לך גבות בלונדיניות .עבותות בתמונה
.והאף המכוסה נמשים .הנמשים שלך נעלמו ברובם
.היו לך המון נמשים פעם .לא, הם חוזרים מדי פעם-
.די מצחיק, האמת
.זו תמונה נחמדה שלה
,זיכרונות מאושרים .פרצופים מחויכים
,היא הרעיפה עלינו אהבה .אין ספק
בעיניי ובעיני ויליאם היא הייתה .האמא הכי טובה שיש
הודו רוממותו הנסיך הארי היא עטפה אותנו וחיבקה אותנו .הכי חזק שאפשר
.וכילד קטן לא היה מנוס
הייתי בזרועותיה והייתי שם .כל עוד היא רצתה לחבק אותי
,בעודי מדבר על זה עכשיו אני מרגיש את החיבוקים
,שהיא נתנה לנו ,וזה חסר לי
,אני מתגעגע להרגשה הזאת ,אני מתגעגע לחלק הזה במשפחה
אני מתגעגע לאמא שיכולה לתת לך את החיבוקים
ולתת לך את החמלה .שלדעתי כולם זקוקים לה
היא היטיבה להראות .את אהבתה
היא היטיבה להראות ,מה המשמעות שלנו בעיניה
הוד רוממותו 'הדוכס מקיימברידג מה המשמעות של רגשות .וכמה חשוב להרגיש
אם היא פינתה לנו זמן ,לבלות איתנו
פינתה את היומן ויצאה ,ועשתה איתנו דברים
ואם היא ישבה ודיברה איתנו על הלימודים
או דברים שהדאיגו ...אותנו או
פשוט התקשורת שתמיד הייתה .פתוחה, זה היה חשוב מאוד
מאחורי דלתיים סגורות היא הייתה אמא מסורה ואוהבת
.ואדם מצחיק להפליא
אחד הדברים שהייתי מאוד רוצה ,לשאול אותה עכשיו
כי אני באמת חושב שהיא שאבה סיפוק
מלהלביש אותי ואת ויליאם .בתלבושות מוזרות
.בדרך כלל תואמות
מכנסיים קצרים מוזרים
ונעליים מבריקות קטנות .עם האבזם
כשאני מביט בתמונות ,זה פשוט מצחיק אותי
,אני חושב לעצמי ?איך יכולת לעשות לנו את זה
,ואז באופן מצחיק ,הגענו לגיל שוויליאם הסתובב ואמר
,זה מגוחך, אני האח הגדול
למה אני צריך .להיות לבוש כמוהו
,אני ישבתי שם וחשבתי ,רק רגע אחד
אם אתה עומד ,להתלבש אחרת
אין לי כוונה להיות .היחיד שלבוש ככה
.זה מגוחך
אז אני אוהב לחשוב .שהיא נהנתה מאוד להלביש אותנו
.אני בטוח שזה לא היה ככה
אבל אני ללא ספק אלביש .את ילדיי באותה צורה
אין יום שעובר ,שאיני חושב עליה
,לעתים בעצב .לעתים בצורה חיובית מאוד
אני מחייך מדי פעם כשמישהו אומר משהו
ואני חושב, זה בדיוק ,מה שהיא הייתה אומרת
או היא הייתה נהנית .מהאמירה הזאת
,אז הם תמיד חיים בלבך .אנשים שאתה מאבד כך
.אמי חיה בלבי יום יום
באפריל 2011 29 ,בית המלכים .מנזר וסטמינסטר
,במשך אלף שנים .ערש שלטון המלוכה
.והיום, הרקע לחתונה מלכותית
.כמה אמם הייתה מתגאה היום .זה באמת רגע מיוחד
אני משער שוודאי ישנם ימים ,מתוקים מרירים
,אני חושב על חתונתך
כשאתה רוצה בכל מאודך שהיא תהיה שם
.ותהיה שותפה לזה
הרגשת איכשהו ?שהיא שם איתך
.כן
לפני כן היה לי זמן רב .לחשוב על זה
אני מכריז עליכם .כבעל ואישה
.בשם האב, הבן ורוח הקודש
.אמן
בכל הנוגע לחתונה .באמת הרגשתי שהיא נוכחת ברוחה
יש זמנים שאתה נושא את עיניך ,למישהו או משהו בשביל כוח
ובהחלט חשתי .שהיא עומדת לצדי
- ביולי 1981 29 -
לראשונה דרך השער המרכזי 'של אדמירלטי ארץ
.מגיעה ליידי דיאנה
,כשנראה אותה ,אולי כמו כל הכלות המלכותיות
ההינומה תוסט לאחור .ונראה את זיו פניה
היה זה ביום חתונתה שדיאנה שבתה לראשונה
.את דמיון העולם
טקס מרהיב עין ורומנטיקה .היו שילוב מנצח
היא כונתה בתקשורת ."חתונת המאה"
"...אני, דיאנה פרנסס"
...אני, דיאנה פרנסס
לוקחת אותך, צ'רלס פיליפ" "...ארתור ג'ורג', לי לבעל
.לי לבעל
חתונתה של דיאנה הייתה מאורע משמח
.שכולם יכלו להזדהות איתו
אך זו גם הייתה .חוויה ייחודית לחלוטין
דיאנה הצטרפה למשפחה .המפורסמת ביותר בעולם
בסופו של דבר ,היא הייתה אישה רגילה בת 20
אישה רגילה בת 20 ממעמד האצולה
,שהתחתנה לתוך מוסד
שהצטרפה בנישואים .למשפחת המלוכה הבריטית
והיא הביאה משב אוויר רענן .לכל מה שעשתה
דיאנה ספנסר גדלה באחת ממשפחות האצולה
.הגדולות באנגליה
.אביה היה חובב צילום נלהב
הסרטים הביתיים שצילם מעניקים לנו הצצה
לתוך חייה המוקדמים .של דיאנה
היא תמיד דאגה מאוד ,לאנשים קטנים
,הרוזן ספנסר הנכבד אחיה של דיאנה ואני מניח שאני הייתי האיש הקטן .הראשון שהיא דאגה לו
אמי עזבה את הבית ,כשהייתי בן שנתיים, שלוש
לכן דיאנה הייתה הנוכחות הנשית ,הכי משמעותית בחיי
.אני מניח
.בילינו המון זמן יחד
הגירושים של הורינו .היו די מסובכים לכולנו
,הם היו מלאי מרירות .והייתה להם השפעה, השפעה רבה
.הם לא שבו לדבר
אני חש שהילדה שגדלתי איתה הייתה מלאת חוסר ביטחון
.ואומללות
,בגלל הרגישויות והפגיעות שלנו
הייתה לה יכולת להתחבר לאנשים שעברו תקופה קשה
.ולהפיח בהם תקווה
,כשהיא גדלה .חל שינוי עצום אצל דיאנה
הביטחון העצמי שלה .גבר לפתע
.היא פרחה
היא הבינה .שהיא ממש מצחיקה
חוש ההומור שלה .היה פנטסטי
וידידים החלו לפתע להיווכח שהילדה הקטנה גדלה
.לצעירה מצודדת ומעניינת
לדיאנה היה מעגל חברים .קטן ואינטימי
בסרט זה .הם מדברים עליה לראשונה
בפעם הראשונה שפגשתי אותה .שיחקתי גולף בבלמורל
הארי הרברט אבי היה חבר קרוב .של המלכה
,ובדיוק כשעמדתי לחבוט
חיזיון של יופי הופיע ,מעל האופק
.מלא צחוק ואנרגיה
זאת הייתה הפעם הראשונה .שפגשתי את דיאנה
,וכמו כל מי שפוגש אותה .היא בהחלט עשתה רושם עז
אני בטוח שהחבטה שלי ,הייתה גרועה מאוד
אך נעשינו חברים קרובים .מאותו רגע
ליידי קרולין וורן הייתה .חברת משפחה של דיאנה
,הייתי בת 15, 16
והיא הייתה קצת יותר .גדולה ממני
,היא הייתה כיפית מאוד ,ניחנה בחוש הומור מדהים
.והיא האירה את החדר
.מאוד-מאוד אכפתית
ליידי קרולין וורן היא תמיד הייתה האדם שאם מישהו חש מדוכדך
או שהייתה מריבה עם החבר ,או מה שזה לא היה
היא הייתה הראשונה .שהגיעה לעזור
אלה תמונות של דיאנה .כשהיא עבדה אצל אחותי כמטפלת
ויליאם ואן סטרבנזי פגש את דיאנה .כשהיא הייתה בת 14
היא הייתה ביישנית ,וחסרת ביטחון עצמי
ויליאם ואן סטרבנזי .ותמימה ודי פותה למעשה
היה די קל ,להקניט אותה וכולי
אבל היא קיבלה .את זה ברוח טובה
אבל לא היה לי מושג .איזה מין אדם היא עומדת להיות
היא שוטטה באפודות שעליהן היפופוטמים וג'ינס
.והתבטלה לה
היא "סחבה" לי את החולצות ,לעתים תכופות
.היא חשבה שזה רעיון טוב
בכל פעם שראית אותה לבד
היא קראה איזה .רומן רומנטי זול
היא חיה בעולם .של חלומות
היה לה צד שייחלנו .שמישהו יכבוש את לבה
זה היה הרגע שבאו .מכל קצוות הממלכה לראות
.נסיכה חדשה לוויילס
אני זוכר ביום החתונה שחזרתי לדירתה של אמי
,וחשבתי, זה הסתיים .כולנו נמשיך בחיינו עכשיו
לא קלטתי שהיא הפכה זה עתה .לכוכבת-על עולמית
היא הייתה צעירה ורעננה ונמרצת ויפה כל כך
ולא מרובעת. זה היה די חדש .בשביל מישהו במעמד הזה
- באוקטובר 1981 27 -
שלושה חודשים בלבד לאחר החתונה
החלו חייה של דיאנה כבת מלוכה עובדת
.בסיור בוויילס
לא הייתה הכשרה ,לתפקידה החדש
.היא הושלכה למים העמוקים
ליוותה אותה ,המשרתת האישית שלה
שהייתה לצדה .למשך עשר השנים הבאות
זו הייתה לשתינו .טבילת אש
זו הייתה חוויה .יוצאת דופן
,אן בקווית-סמית משרתת אישית של הנסיכה ,השאון, קריאות התרועה ,צעקות הילדים
.זה ודאי היה מפחיד מאוד
מה שקרה, לדעתי, הוא שכולם ,בציבור שלא הכירו את דיאנה
כולם עברו את הרגע במגרש .הגולף בבלמורל שאני עברתי
התחוור להם שזו אישה ,שמתנהגת בטבעיות
היא לא ניסתה להיות .משהו מלבד עצמה
היכולת שלה לגשת לאנשים ,ולשלוח את ידה ולגעת בהם
,אני נזכרת עכשיו .זה היה מרגש מאוד
החמימות המיידית תמיד הייתה שם .כלפי כל מי שפגשה
לא היה חשוב ,מאיפה באת, מה עשית
.היא יכלה לדבר איתך
הייתה לה יכולת אמיתית .להתחבר במהירות
הבית עבור הנסיך ויליאם והנסיך הארי הוא
.ארמון קנזינגטון שבו גדלו
.הוא תמיד היה מקלט
מקום שבו אמם ניסתה לבנות .להם חיי משפחה רגילים
אמי הוקירה את רגעי הפרטיות
והיכולת להיות אמא .ולא הנסיכה מוויילס
,היא החליטה שבכל מצב למרות כל הקשיים
שבגדילה באור הזרקורים ,ועל הבמה הזאת
היא תבטיח שיהיו לשנינו .חיים רגילים ככל האפשר
אם זה אומר לקחת אותנו למסעדת מזון מהיר מדי פעם
או להכניס אותנו בחשאי לבית הקולנוע
או לנסוע בשבילי הכפר בבי-אם-וו הישנה שלה
,עם גג פתוח ולהאזין לאניה ,נדמה לי
.אלוהים, איזו נוסטלגיה
כל זה היה חלק .מהאמהות שלה
היא הייתה בלתי רשמית .ונהנתה מהצחוק והשעשוע
אבל היא הבינה שיש מציאות אחרת ,מחוץ לכותלי הארמון
והיא רצתה שנראה אותה .מגיל צעיר
ואנחנו הבנו כמה מהבעיות האמיתיות בחיים
שיכולות לחמוק ממך בקלות בייחוד בנסיבות האלה
אם אתה לא יוצא .לחפש את זה
?מה שלומך
?מה שמך .דיוויד. -דיוויד-
מקלט לחסרי בית איננו מקום שהיית מדמיין
בן למשפחת המלוכה .מבלה בו
אבל "המעבר", מרכז חסרי ,הדיור הגדול בלונדון
הוא מקום שבו הנסיך ויליאם .מרגיש במידה רבה בבית
?'מה שלום ג'ורג .בסדר גמור. הוא גדל מהר-
בטנו וכתפיו גדלו כל כך
שהיינו צריכים לבצע תיקונים .בתלבושות שלו
.הוא גדל בקצב מהיר
,הוא יהיה ילד די גדול .אני חושב, כמו אביו. -כן
"הנסיך ויליאם מבקר ב"מעבר .מאז שהיה ילד
אמו הביאה אותו לכאן לראשונה .כשהוא היה בן 12 בלבד
.הייתי די בלחץ מזה בזמנו
אבל נהניתי לפגוש ,את האנשים האלה
שהיו להם סיפורים מדהימים
ושהיה ברור .שהם עברו חיים קשים
ההתעניינות שלי בחוסר דיור .החלה מאותו מפגש
.זה פנטסטי, בריאן .תראו מה זה
.זה מדהים
אתה מגלה שהציור ?והאמנות עוזרים
,כן. זה עוזר עם הדיכאון .ויליאם. אני סובל מדיכאון
.רעייתי נפטרה בשנה שעברה .אני משתתף בצערך-
בפעמים שראיתי אותו יכולתי לדמיין את עצמי
,מארק סמית "מתנדב, "המעבר הולך לפאב מקומי .ושותה בירה איתו
,הוא לא פוחד ללכלך את הידיים .בדיוק כמו אמו
היא הייתה חיילת .של משפחת המלוכה
חוסר דיור היה אחת הסוגיות החברתיות הראשונות
.שאימצה הנסיכה מוויילס
היא העזה ונכנסה לכמה מהשכונות הקשות בלונדון
כדי לגלות איך נראים .החיים ברחובות
.היא העירה אותי .אני אוהב אותה
היא אמרה, אני רואה ,שאתה לבוש במיוחד בשבילי
,משהו בסגנון ,ואני התבדחתי איתה ואמרתי
החליפה המהודרת שלי .במכבסה כרגע
ויקטור אדבוואלה היה ,מנכ"ל סנטרפוינט
ארגון הצדקה למען חסרי דיור .הגדול בבריטניה
הוא עבד בצמידות עם דיאנה להעלות את המודעות
.למצוקת דרי הרחוב
,היא לקחה את זה ללב היא חשה שזה לא בסדר
שזה מתרחש במה שהייתה .חברה עשירה מאוד
.היא דיברה איתי על כך
,לורד ויקטור אדבוואלה מנכ"ל לשעבר, סנטרפוינט היא חשה שזה לא בסדר .ושזה מאוד לא מוסרי
.הנסיכה יצאה לקרב
היא נשאה נאום חוצב להבות בנושא חוסר הדיור
.שסיבך אותה עם הפוליטיקאים
שבעה בדצמבר 1995 אני מזועזעת מהסכנות שצעירים ניצבים בפניהן ברחובות
.וכמה הם חשופים לניצול
,על רקע קיצוצים בתקציב
נאומה נתפס .כהתקפה על הממשלה
הנסיכה היא צעירה די פזיזה ועיקשת ומקסימה ומלבבת
,כפי שהיא מבחינות אחרות ...ולעלות על במה
הנאום שהיא נתנה על חוסר דיור בקרב בני נוער
עשה את דרכו ,אל בית הפרלמנט
והואשמנו בהקניית אופי פוליטי .למשפחת המלוכה כתוצאה מכך
אז בעיניי היא הייתה אמיצה .בצורה שקטה אך החלטית
באמת. היא יכלה .לעזוב אותנו בכל עת
.זה נושא חם מדי .זאת סוגיה די מורכבת
,כך העולם משתנה
.כשאנשים נאבקים על אמונותיהם
.זה היה קשה לה
היה מתח אמיתי כתוצאה מהתפקיד הציבורי
.לעתים די קרובות
הצורך לעשות את הדברים ,שהיא עשתה
מעורבותה בארגוני הצדקה .שבהם הייתה מעורבת
.אתה צריך הפוגה
אתה צריך איזשהו מקום .ללכת ולזרוק את זה
תמיד הייתה תחושת .התלהבות ואנרגיה סביבה
.וגם חמימות רבה
תמיד הייתה לה .אישיות תוססת
,היא חיה חלק גדול מחייה .בעיקר בפרטיות, דרכנו
הצד הילדותי הכיפי שלה יצא החוצה
.כשהיא בילתה זמן איתנו
אמנו הייתה ילדה .ברוחה ובכל רמ"ח איבריה
,כשאומרים לי, "היא הייתה כיפית ,"תן לנו דוגמה
אני רק שומע .את הצחוק שלה בראשי
צחוק מטורף כזה .שראו על פניה אושר צרוף
אחד הדברים שהיא נהגה ,לומר לי היה
אתה יכול להיות שובב" ,כמה שאתה רוצה
."רק אל תיתפס"
היא הייתה אחת האמהות .הכי שובבות
היא באה לצפות בנו משחקים כדורגל
והכניסה סוכריות בחשאי .לגרביים שלנו
אנחנו ממש חזרנו ממשחק כדורגל
,והיו לנו חמש חבילות סוכריות
פשוט כל החולצה ,הייתה תפוחה מסוכריות
,ואז הבטנו סביבנו ,פתחנו את התיבה
.זרקנו הכול פנימה ונעלנו
היא אהבה לכתוב .כרטיסי ברכה
היא אהבה את הכרטיסים הכי חצופים
.שאפשר להעלות על הדעת
,הייתי בפנימייה .והייתי מקבל כרטיס מאמי
בדרך כלל היא מצאה ,משהו מביך מאוד
כרטיס מצחיק מאוד, ואז כתבה .דברים מאוד נחמדים בפנים
אבל לא העזתי לפתוח אותו למקרה שהמורים
או מישהו אחר בכיתה .יראה את זה
יש כמה זיכרונות שיש לי .שהם מצחיקים במיוחד
ממש מחוץ לחדר שבו אנחנו נמצאים עכשיו
היא ארגנה כשחזרתי הביתה מהפנימייה
,שסינדי קרופורד כריסטי טרלינגטון ונעמי קמפבל
.יחכו בראש המדרגות
הייתי ילד בן 12, 13 בערך שהיו לו כרזות שלהן
.על הקיר שלו
הסמקתי ולא ממש ידעתי ,מה לומר וגמגמתי
ולמעשה נפלתי במדרגות .בדרכי למעלה
.הייתי אחוז התפעמות
אבל זה היה זיכרון מצחיק שנחרט בראשי
על יכולתה לאהוב ולהביך .ועל היותה בדחנית
חוש הומור היה פורקן חיוני לדיאנה
כשהיא החלה לאמץ
כמה מהסוגיות השנויות במחלוקת .של התקופה
יש כעת סכנה .שהפכה לאיום על כולנו
איידס בשנות ה-80 היה העולם .בעיצומה של מגפה נוראה
הקהילה הגאה נהרסה .על ידי האיידס
,אך צהובונים התעלמו מסבלם
ותחת זאת האשימו אותם .בהפצת המחלה
,איום גאה רופאים חוששים ממגפה הכותרות עוררו סערה .של דעות קדומות
מגפת הגייז ממיטה חורבן חדש כגבר הומו צעיר, איאן ווקר .סבל במשך שנים מאפליה
איידס הופך לגורם המוות מספר 1 אנשים היו מבועתים .שמא יידבקו באיידס
אנשים רבים סיפרו שהיום שבו אובחנו
איאן ווקר היה היום שבו אנשים .הפסיקו לגעת בהם
מאז ואילך זה היה .כפפות גומי ומסכות וחלוקים
שמעת סיפורים על אנשים ,שהלכו לרופא שיניים
והוא היה לבוש בחליפת חלל .כדי לטפל בהם
ביולי 1987 9 בתקופה שבה הפחד ממגע פיזי ,עם חולי איידס היה בשיאו
הנסיכה ביקרה ,בבית החולים מידלסקס
שבו הייתה יחידת האיידס .היחידה בבריטניה
היא פשוט נכנסה ,לחדר שבו שכב חולה
והיא עשתה מה שהייתה עושה ,עם כל אחד אחר שפגשה
.היא לחצה את ידו
והתמונה הזאת .הופצה בכל העולם
,זה היה רב עוצמה .שהיא באה איתו במגע
היא ניפצה את כל הפחד .על ידי לחיצת היד הזאת
הלונדון לייטהאוס היה .בלב מגפת האיידס בבריטניה
הוא סיפק טיפול .לחולים ולגוססים
הייתי מרפא בעיסוק ,בלונדון לייטהאוס
.ואנשים מתו ללא הפסק
כשהלכתי הביתה בערב .לא הייתי בטוח מי יהיה שם למחרת
הנסיכה נעשתה האלופה הגדולה ,ביותר של לונדון לייטהאוס
היא תמכה בפומבי ,בארגון הצדקה
,אבל גם ביקרה בקביעות חולים .לעתים קרובות בזמנה הפרטי
כשהיא נכנסה, זה היה כאילו .היא זורחת, החיוך שלה
ג'רארד מקגראת ,היא קרנה כשהיא חייכה .היא קרנה
,אני נשמע כמי שמתחנף .אבל ככה זה היה
,ואני לא מלוכני למעשה ,אני רפובליקני
אבל היא הייתה .היוצא מהכלל
.שלום, ג'רארד. נעים מאוד .מה שלומך? נעים לראות אותך-
?מה שלומך? מה נשמע
.נעים לפגוש אותך
סר אלטון ג'ון ,היה חבר של דיאנה
וכמוה, פעיל מסור .בנושא האיידס
היא באה לכאן ?מבלי להודיע מראש
.כן, כן
הנסיך הארי מצטרף אליו בלונדון לייטהאוס
לשמוע עוד .על עבודתה של אמו
זה נחשב ,למחלה של גייז
סר אלטון ג'ון ושמישהי מתוך משפחת המלוכה
,שהיא אישה וסטרייטית ,שמישהו מהצד השני יפגין אכפתיות
.זו הייתה מתנה מדהימה
.אפשר לראות את זה .אפשר לראות את זה בפניה
,כשנזכרים בימים ההם .כשהמציאות הייתה קודרת
.כן, בהחלט
,המציאות בזמנו הייתה קודרת
,ואף על פי כן .כולם בתמונה מחייכים
.בזכותה .כן, כן-
.הייתה לה אנרגיה חיובית .היא קרנה
,תסתכלו על פניה בכל תמונה .יש חיוך אופטימי נפלא
.קשר עין
בנוסף, הייתה לה יכולת ,מדהימה שהוא ירש ממנה
ואמרתי לו את זה ,והוא הודה לי
לגרום לאנשים להרגיש בנוח
ולתת להם תחושה .שהכול יהיה בסדר
לא פגשתי בחיי אנשים רבים ,שניחנו ביכולת הזאת
אבל היא יכלה להיכנס לחדר מלא באנשים
ולתת להם הרגשה .כאילו הכול נפלא
בדצמבר 2016 1 ,זהו יום האיידס העולמי .והנסיך הארי בברבדוס
הוא מעודד אנשים .לעבור בדיקת דם
זאת הדרך הטובה ביותר .למנוע את התפשטות האיידס
בסדר. אני אקח .עוד קצת ממך
.אל תיקחי את הכול .לא, לא אקח הכול-
הנסיך הארי הביא איתו ידידה .לעזור להפיץ את המסר
היא אחת הנשים .המפורסמות בתבל
.ברוכה הבאה, ריהאנה .תודה על השתתפותך
הייתה הזדמנות ,להביא את ריהאנה
שיש לה 60 מיליון עוקבים .באינסטגרם לבדו
והעובדה שהתאפשר לי ,להביא מישהי בעמדתה
שאיבדה לא מעט ,חברים לאיידס
.לדעתי זה פנטסטי
...באמת... בקושי הרגשת
.זו דקירה קטנה .ממש לא נראה שכואב לך-
לדעתי, מדהים מה שהוא עושה להעלות מודעות
.לנגיף הכשל החיסוני ולאיידס
ריהאנה הדבר הכי חשוב הוא להסיר .את אות הקלון עד כמה שאפשר
.זה מה שהכי מזיק
.אמי הייתה מופת לחיקוי
היא הייתה מישהי שבגיל צעיר להפליא השקיעה את מרצה
במשהו שהיא באמת .האמינה בו
.לדעתי, זה נפלא .אני גאה בה על כך
.ואני מודה לאל עליה
עבדתי עם צ'רלס ודיאנה ,במשך שנים רבות
.צילמתי אותם
כשאתה עובד איתם כל השנים האלה
,ג'יין פינצ'ר צלמת משפחת המלוכה ,וצופה בכל דבר קטן שקורה .אתה נעשה חלק מזה
אי אפשר שלא לחוש .חיבה כלפיהם
.ואתה רוצה שיהיו מאושרים
!מנשיקה לזה ,העיתונים כתבו הרבה סיפורים
.סיפורים שליליים על הנישואים
ובאופן אישי .ניסיתי להתעלם מזה
לא רציתי לקרוא אותם .ולא רציתי להאמין להם
אז התייחסתי לזה .מעט בביטול
האסימון לא ירד אצלי .עד שנסענו לקוריאה
- שניים בנובמבר, 1992 -
,היא נראתה אומללה .הוא נראה אומלל
ולבסוף הגעתי למסקנה .שיש דברים בגו
זה ברור כשמתבוננים בתמונות ,שהם נראים מרוחקים זה מזה
עד כדי כך ,שהם יורדים במדרגות
והם יורדים .בגרמי מדרגות נפרדים
.ויש קיר באמצע
זה מסכם מה שקרה .באותו שלב
זה לא היה סיור .שמח במיוחד
זאת הייתה תקופה .גרועה לדיאנה
.האור כבה, אם תרצה
אדם אחד שחש דאגה עמוקה .היה חמותה של הנסיכה
שוחחתי עם המלכה .על כך בבלמורל
המלכה רצתה לשוחח איתי על כך
.משום שהיא דאגה מאוד
.היא דאגה לדיאנה מאוד
לאחר ארוחת צהריים בבלמורל עלינו למעלה והבטנו למטה
על תפאורה מרהיבה ,של שיחים וטירה
,ניהלנו שיחה חשובה מאוד .שיחה אישית מאוד
המלכה רצתה לדעת איך דיאנה מרגישה
.ואם זה חמור עד כדי כך
,זאת הייתה שיחה מעציבה ,רגע עצוב למעשה
.כי זה היה שיא השפל
אני זוכר שהלכתי לבקר את דיאנה בארמון קנזינגטון
כשחיי הנישואים שלה .עלו על שרטון
.היא הייתה טעונה רגשית
ולפתע שני הבנים הגיעו במרוצה מעבר לפינה
,בחלוקי בית ,זה היה לפני השינה
וראיתי את פניה ,מתמלאות אור
היא עברה משיחה עצובה .לפרץ אנרגיה
לעולם לא אשכח ,את אותו רגע
הם טיפסו עליה
.ודברים התעופפו לכל עבר
ולמרות כל הקשיים במערכות ,היחסים האחרות שלה בזמנו
ראית שזה הדבר .החשוב ביותר בחייה, בניה
- תשעה בדצמבר 1992 -
התקבלה הודעה מארמון בקינגהם
שהנסיך והנסיכה מוויילס .החליטו בצער להיפרד
...להוד מלכותם אין תוכניות
היה שלב שבו הורינו נפרדו ושנינו דילגנו בין שניהם
וכנראה לא ראינו את אמנו מספיק
.ולא ראינו את אבינו מספיק
היו הרבה נסיעות והרבה מריבות במושב האחורי עם אחי
.שבהן ניצחתי
אז היינו צריכים .להתמודד עם כל זה
וברור לי שאיננו היחידים .שנאלצו להתמודד עם מצב כזה
אבל זו הייתה .דרך מעניינת לגדול
פרטיות הייתה מצרך נדיר .כבת למשפחת המלוכה
המריבות המלכותיות אך בעקבות הפירוד
לסמן את דיאנה האובססיה של התקשורת .כלפי הנסיכה הגיעה לשיא
אני זוכרת .נסיעה אחת במיוחד
,היינו בלך באוסטריה
וההסכם היה שהארמון יארגן .לנו צילומי יחצנות ביום הראשון
וההבנה הייתה שלאחר מכן ייתנו להם לעשות סקי
.וליהנות מחופשה נחמדה
,באותו יום ערכנו את הצילומים .ובזה זה היה אמור להסתיים
.דיאנה יצאה עם הבנים
הם ניסו לנסוע בעיירה אל חנות הממתקים
.והצלמים התרוצצו בכל מקום
זה היה כמו עכברושים .שמתרוצצים בכל מקום
,כולם רצו להיות מולם ,צמודים אליהם
,הם דחפו בפראות ,הם רבו ביניהם
.צלמים נפלו על הרצפה
.והבנים היו מפוחדים
.הייתי בחנות כשהיא נכנסה
.היא רתחה מזעם ?היא אמרה בתסכול, מה הם עושים
?למה הם עושים את זה .מילאתי את חלקי בהסכם
.הצטלמנו לתקשורת ?למה הם עושים את זה
היא אמרה, אני לא רוצה .שהבנים יהיו נסערים כך
.סליחה
כהורה, אפשר לבקש ממך ?לכבד את המרחב של ילדיי
הבאתי את הילדים ,לכאן לחופשה
ואנחנו נעריך את זה .אם תיתנו לנו מרחב נשימה
...אני בטוחה
...זה יהיה אפשרי לקבל תמונה של !לא-
.אז אניח לכם לנפשכם !לא-
כאם, אני רוצה .להגן על הילדים
בזמנו לפני 20 שנה אנשים היו מזדעזעים לגמרי
.אילו ידעו בדיוק מה קורה
זאת הייתה תעשייה ,שאיבדה את דרכה במידה רבה
,איבדה את חוש ההגינות
איבדה את הפרופורציות שלה .בנוגע למה שראוי
אם את הנסיכה מוויילס ,ואת אם
אני לא מאמין שלהיות נתונה למרדף על ידי 30 בחורים
על אופנועים שחוסמים ,את דרכך, שיורקים עלייך
שצועקים עלייך ושמתנהגים בצורה איומה
במטרה לסחוט ממך תגובה
ולגרום לאישה לבכות בפומבי ,כדי להשיג תמונות
.לא נראה לי שזה הולם
אני נזכר בעצב שרוב הפעמים ,שהיא בכתה על משהו
זה היה קשור .לחדירת התקשורת לחייה
.החוצה. החוצה
הארי ואני חווינו את זה .על בשרנו
ולקח אחד שלמדתי הוא לעולם לא להכניס אותם פנימה
יתר על המידה, כי קשה מאוד .להוציא אותם בחזרה
צריך לשמור ,על מחסומים וגבולות
,מפני שאם חוצים אותם ,אם שני הצדדים חוצים אותם
כאב ובעיות רבים עלולים .להיווצר כתוצאה מכך
,באוגוסט 1996 ,לאחר 15 שנות נישואים
.הנסיך והנסיכה מוויילס התגרשו
דיאנה הייתה חופשייה .לעצב לעצמה חיים חדשים
,כשהליכי הגירושים הושלמו ,בפעמים הבודדות שראיתי אותה
.היא נראתה במקום טוב יותר
אני חושבת שהיא הייתה .מאושרת יותר
ברגע שהיא כבר לא הייתה ,בת למשפחת המלוכה
,אנה הארווי יועצת אופנה אישית .היא הרגישה תחושת חופש
.היא הייתה אישה נאה מאוד
.והיא אהבה להיראות טוב
,היא הייתה חופשייה כציפור .והיא נראתה די מדהים
.אמי אהבה אופנה .היא אהבה בגדים
אבל היא לא הייתה .משועבדת לזה
אני זוכר שהסתובבתי ,בחדר הארונות שלה
והיו שמלות רבות כל כך .ובגדים רבים כל כך
,ונמאס לה מכל הבגדים בארונות ,תאמין או לא
ואמרתי, אולי תיתני ?את הבגדים
?אולי תתרמי אותם לצדקה
?כמה על זאת
ביוני 1997 25 .כאן 19,000 .אדון באולם הציע 19,000
דיאנה מכרה במכירה פומבית .עשרות מהשמלות שלה
.25,000
וגייסה מיליוני דולרים לארגוני צדקה
.למלחמה באיידס ובסרטן
.ו-30,000
.175
ידעתי שהיא תנקוב .בסכום הזה. 200,000
ואני זוכר שהיא הראתה לי את הקטלוג וכל השאר
,ואמרה ."זה היה הרעיון שלך"
,אמרתי ."היה לי רעיון מוצלח"
אז היה נחמד לראות .את זה נושא פרי
המכירה של שמלותיה ציינה .פרק חדש בחיי הנסיכה
מעתה ואילך היא תכריח את העיתונות
להתמקד במה שעשתה .ולא במה שלבשה
,היא הצמידה את שמה ,את תדמיתה
ותיעלה את הלהט והמרץ שלה .למשהו שבאמת האמינה בו
והיא ידעה שלמעשה זה יהיו מעגלי השפעה
.שיתרחבו לכל העולם
- זהירות, מוקשים -
באוגוסט 1997, שלושה שבועות ,בלבד לפני שמתה
.הגיעה דיאנה לבוסניה
המדינה שוסעה .על ידי מלחמת אזרחים אכזרית
עם מיליון מוקשים ,שעדיין ארבו מתחת לאדמה
זה היה אחד המקומות .המסוכנים בעולם
מדריכיה של דיאנה בבוסניה .היו שני פעילי מוקשים מסורים
הנכונות ליטול סיכון מטורף שכזה
עם שני בוקרים אמריקאים .חסרי רגליים
יש רגל אחת לשנינו יחד
ולא הייתה לזה .שום השפעה בבוסניה
,פרופ' ג'רי וייט אוני' וירג'יניה .לא הייתי ממליץ שהיא תלך איתנו
.אבל היא בחרה בכך
אסור היה לי לספר לאיש ,על הביקור הקרב לבוסניה
,אפילו לא לשגרירות ,אפילו לא לשגרירים
.איש לא ידע
,זה לא היה מסע קל .זה היה קשה
,ד"ר קן ראתרפורד מנהל מרכז ייצוב והשבה בינ"ל זה היה בסביבה מדכאת .באזור של בוסניה שאחרי הסכסוך
והיא מבוקר עד ערב .מבקרת ניצולים
רוב האנשים ,רוצים לברוח מכאב
הם לא יכולים ,להקשיב לכאב
הם לא מסוגלים להיות נוכחים ,באופן מלא בנוכחות כאב
ולנסיכה מוויילס .הייתה היכולת הזאת
,בזמן שהייתה בבוסניה
דיאנה פגשה כמה מהקורבנות .הצעירים של הסכסוך
כמו ז'ארקו בן ה-12 שאיבד את רגלו
.לאחר שדרך על מוקש
.הם משאירים אותי ערנית .הם די שובבים
חשבתי שהיא תהיה נסיכה טיפוסית
ז'ארקו פריק שלובשת שמלה לבנה נפוחה
.עם שרביט קסמים
.לא הייתה לנו עזרה .היינו לגמרי לבד ובמצוקה
היא הבטיחה לי .שהיא תעזור במה שצריך
היא הייתה אדם כזה טוב והיה לה המון כוח
שהיא יכלה לשנות .את העולם
מאליץ' היה בן 15 .כשהוא פגש את דיאנה
גם הוא איבד את רגלו .לאחר שדרך על מוקש
מליץ' ברדריק יש שביל שמוביל אל הכפר
.וכילדים חשבנו שהוא בטוח
.סטיתי רק שני מטרים מהשביל
.זה כל מה שנדרש
כיום בבוסניה והרצגובינה
אנשים שחוו את המלחמה .מתאבדים מדי יום
אבל התמזל מזלי
שקיבלתי תמיכה נפשית .מהנסיכה דיאנה
זה היה כמו רוח גבית חזקה .שהניעה אותי קדימה
,היום, כעבור 20 שנה .אין עוד מוקשים
אבל באופן טרגי .הנסיכה דיאנה איננה כאן
זאת המורשת שלה .שאין כאן מוקשים
הביקור של דיאנה בבוסניה היה .חלק ממסע הסברה רחב יותר
מאחורי הקלעים היא חתרה
להטלת איסור כלל עולמי .על טמינת מוקשים
לפני כחודש מצאתי .שורה שלמה של מכתבים
מכתבים שהיא הייתה אמורה להוסיף להם פרטי מוען ונמען
שהופיע עליהם התאריך .באוגוסט 31
הם היו מונחים .על שולחנה כאן
היא ידעה בדיוק .מה צריך לעשות
היא כתבה מכתבים ,לאנשים מסוימים ואמרה
זה מה שצריך לקרות .בכדי לחולל שינוי במגמה
רק בשנים האחרונות הבנתי לאשורה את ההשפעה שהייתה לה
באזורים האלה בפרט .ובעולם בכלל
שלושה חודשים לאחר ביקורה ,של דיאנה בבוסניה
שלושה בדצמבר 1997 נחתמה אמנה בינלאומית .שהוציאה מוקשים מחוץ לחוק
זה היה אולי ההישג .הכי גדול שלה
הייתה לה היכולת לשנות את דפוס החשיבה
.של מיליוני אנשים
.היי, חבר'ה
.זה שדון
אתם נראים .כמו תלמידים שובבים. היי
.קן רתרפורד. נעים להכיר אותך .נעים מאוד להכיר-
,הנסיך הארי הזמין את קן 'ג'רי, ז'ארקו ומאליץ
לארמון קנזינגטון לחלוק זיכרונות מביקורה של דיאנה
.בבוסניה
אז חבר'ה, זה היה .ההרכב לפני 20 שנה
.זה איחוד מחודש
.שניכם לא השתניתם בכלל
.בערך
אולי יש לך .קצת פחות שיער
אתם הייתם כמעט האנשים .האחרונים שראו את אמי
ראיתם את אמי לאחרונה .יותר ממני, אני משער
זה היה מוזר בעיניכם שנסיכה הגיעה והראתה עניין בחייכם
?ובתוך בוסניה, סוגיית המוקשים
היא הייתה האור היחיד .בקצה המנהרה בשבילנו
אני זוכר את המשפט שלה .לפני שהיא עזבה
.היא אמרה, אתם לא תישכחו .וזה היה חשוב לי
?וזה נחקק בזיכרונך
כשעברתי זמנים קשים .נזכרתי במשפט הזה
במלאות 20 שנה ,לביקורה של דיאנה בבוסניה
הנסיך הארי מסיים .את העבודה שהחלה אמו
הוא פותח במסע הסברה חדש .לפרק כל מוקש שנותר
תשומת הלב שאמי הביאה לסוגיה
לא הייתה קשורה לפוליטיקה .כי אם לאנשים
כשאמי נפרדה לשלום ,מזארקו באותו אוגוסט
שבועות בלבד ,לפני מותה בטרם עת
היא הבטיחה לו .שהוא לא יישכח
אנא עזרו לי למלא את הבטחתה ,'לזארקו ומאליץ
ולאנשים אחרים כמותם ,בכל רחבי העולם
שעדיין צריכים שנסיים .את העבודה. תודה
במהלך אוגוסט 1997 הנסיך ויליאם והנסיך הארי
.נהנו מהקיץ בהיילנדס הסקוטיים
,כשאמם לא הייתה עמם .היא שמרה על קשר מתמיד
הזיכרון האחרון שיש לי ממנה .הוא שיחת טלפון לבלמורל
בזמנו הארי ואני התרוצצנו ,והיינו עסוקים בענייננו
שיחקנו עם דודנינו .ונהנינו מאוד
כילד לא נהניתי ,לשוחח עם הוריי בטלפון
והעברנו יותר מדי זמן בשיחות טלפוניות
במקום בשיחות פנים אל פנים .בשל המצב הנתון
הטלפון צלצל והוא הלך לדבר איתה .למשך חמש דקות
,הארי ואני מיהרנו להגיד ,להתראות, נתראה אחר כך
.אנחנו הולכים
אילו ידעתי כמובן ,מה שעתיד לקרות
לא הייתי אדיש כל כך לזה .ולכל השאר
אבל שיחת הטלפון הזאת .זכורה לי היטב
?אתה זוכר מה שהיא אמרה .כן, כן-
,ואז "הארי, הארי ."אמא בטלפון
,בסדר, תורי, אני ניגש ,מרים את השפופרת
וזאת הייתה היא .מדברת מפריז
אני לא בהכרח זוכר ,מה שאמרתי
אני רק זוכר כמה קצרה ,הייתה שיחת הטלפון
ועל כך אצטער .עד סוף ימיי
ואילו ידעתי שזו הפעם ,האחרונה שאדבר עם אמי
.הדברים שהייתי אומר לה
,להיזכר בזה עכשיו .זה נורא קשה
אני אצטרך להתמודד .עם זה כל חיי
חוסר הידיעה שזו הפעם האחרונה ,שאדבר עם אמי
וכמה שונה הייתה מתפתחת השיחה
אילו היה לי מושג קל שבקלים .שהיא תמות באותו לילה
הנסיכה נלקחה לטיפול נמרץ .בעקבות תאונת דרכים
אגודת העיתונאים הודיעה במבזק חדשות ב-4:41
.שדיאנה הנסיכה מוויילס מתה
...לפי מקורות בריטיים
מה שהיה מוזר הוא ,אלפי האנשים
מאות אלפי האנשים שהתאספו .בספונטניות במרכז לונדון
,מעולם לא ראיתי דבר כזה .ואיני מצפה לראות דבר כזה
אנשים רצו להיות .פיזית בקרבתה
לדיאנה, אני אוהב אותך אני סבור שזה מפני
שהאנושיות שלה ,דיברה אל האנושיות שבהם
ללא כל קשר להבדלי מעמד .או ניסיון חיים
.הם ראו משהו מעצמם בה
זה היה מוזר מאוד ,לאחר מותה
פרץ האהבה והרגש מאנשים רבים .כל כך שמעולם לא פגשו אותה
ויליאם ואני הסתובבנו ,בגני ארמון קנזינגטון כאן
וים הפרחים כל הדרך משערי הארמון .עד לרחוב קנזינגטון
תהיתי לעצמי, איך זה שאנשים רבים כל כך
שמעולם לא פגשו ,את האישה הזאת, את אמי
יכולים לבכות ולהראות יותר רגש ?משאני מרגיש למעשה
,אין שום דבר שדומה לזה .באמת שאין
זה כאילו שרעידת אדמה .עברה בבית ובחייך ובכול
.הדעת אינה סובלת זאת
נדרש לי זמן .עד שזה חלחל להכרתי
- אמא -
- בספטמבר 1997 6 -
הנסיך ויליאם היה בן 15 .כשאמו מתה
.הנסיך הארי היה בן 12 בלבד
לאבד אדם שקרוב אליך כל כך ,זה ממוטט לחלוטין
.במיוחד בגיל הזה
.זה מכניס אותך לסחרור
,אתה לא ממש יודע איפה אתה .מה אתה עושה ומה קורה
,המשפחה התכנסה
והארי ואני ניסינו לבטא את רגשותינו ,כמיטב יכולתנו
אבל בגילנו הרך ,קשה לבטא או להבין את רגשותיך
.זה מורכב מאוד
,לאחר הטקס במנזר וסטמינסטר
נלקחה גופתה של דיאנה .לבית משפחתה באולתורפ
שם, על אי במרכז אגם ,ראונד אובל
.היא הובאה למנוחת עולמים
הפעם הראשונה שבכיתי .הייתה בהלוויה על האי
וכנראה... ומאז אולי .רק פעם אחת
אז יש יגון רב .שעדיין לא הוצאתי
אט אט אתה מנסה לשקם את חייך
.ומנסה להבין את מה שקרה
כל הזמן אמרתי לעצמי ,שאמי לא הייתה רוצה שאהיה עצוב
היא לא הייתה רוצה .שאהיה מדוכדך וכן הלאה
,גם העסקתי את עצמי ,וזה טוב ורע לפעמים
אך מאפשר לך לעבור ,את שלב ההלם הראשוני
שנמשך להערכתי .חמש עד שבע שנים
,הייתי צעיר כל כך גדלתי במחשבה
.שלהיות בלי אמא זה נורמלי
זה היה מקרה קלאסי של ילד יתום שלא מרשה לעצמו
לחשוב על אמו .ועל היגון והכאב שנלווים לזה
כי זה לא יחזיר אותה לחיים .וזה רק יגביר את העצב שלך
אנשים מתמודדים עם שכול .בדרכים שונות
דרכי להתמודד עם זה הייתה .בעצם על ידי הדחקה
בעשר שנותיי בצבא פשוט טמנתי את הראש בחול
.וזה היה רעש לבן
עברתי תקופה של ניסיונות .לאחות את השברים שבתוכי
לבי יוצא לכל האנשים בעולם .שאיבדו את יקיריהם
.השכול מחבר בין אנשים
זה מועדון עצוב מאוד .שאתה לא רוצה להיות חבר בו
אבל יש לכולנו כאב משותף שאפשר להבין ולראות
בכל אחד מאיתנו .כשפוגשים אותנו
לדבר על מותם של הורים או ילדים .זה עדיין בגדר טאבו
,אך באופן נוגע ללב ,בשנים האחרונות לחייה
דיאנה נעשתה אחת הדמויות הציבוריות הראשונות
.שעסקו בנושאים הללו
"כש"הורים שכולים בבריטניה ,הוקם
,ג'וליה סמואל, מייסדת ופטרונית "הורים שכולים בבריטניה" דיאנה, כחברה, היא עשתה .דברים רבים שסייעו לי אישית
.צהריים טובים
לא היה לי ניסיון .בנשיאת נאומים, הייתי בלחץ
.והיא עזרה לי עם הנאום
ארגון ההורים השכולים יטפל בבעיות
.שמשפיעות על חיי רבים
.והיא הגיעה להשקה
וכמובן כתוצאה מכך .היינו בכל העיתונים, בחדשות
וזה העניק לנו את נקודת הפתיחה .הטובה ביותר האפשרית
.היא ניחנה באמפתיה טבעית
מספיק שהיא התבוננה במישהו וכבר היה לה מושג
.מה הוא מרגיש
אני למעשה רואה את זה .'אצל הדוכס מקיימברידג
יש לו הבנה מעמיקה בשל ניסיונו האישי
.שמחברת אותו לאחרים
הנסיך ויליאם המשיך את היחסים ,של אמו עם הארגון
והפך לפטרון ."הורים שכולים בבריטניה"
אני מאמין בכל לבי ,שכולם רוצים לעזור
.הם רק לא יודעים איך
והם בדרך כלל מוצאים עצמם מלהגים או מגמגמים
,ואז פשוט משתתקים
וזה לפעמים הדבר הכי גרוע .שאפשר לעשות. -כן, כן
,הייתי בהיריון עם בתנו השנייה
והלכתי לבדיקת מעקב שגרתית ,בשבוע 38
.והם לא מצאו דופק
...אלוהים. סליחה. כבר .לא, זה בסדר-
,התינוקת של אמילי, אבי .נולדה ללא רוח חיים
בתו של ג'ון רוזי מתה .כשהייתה בת 19
כרגע אנחנו מנסים להחליט ,מה לעשות עם האפר של רוזי
.הוא עדיין אצלנו ?קשה להרפות לגמרי, נכון-
.קשה מאוד להרפות
לדעתי, האופן שבו אתה יוצא מהשכול ומהיגון
.זהו רגע מכונן
.זה לא נעלם .זה אף פעם לא נעלם
.צריך להתמודד עם זה
זה הופך לחלק מחייך באופן שהוא נכון וטוב
ואתה ממשיך הלאה .בצורה הכי טובה שאתה יכול
.בהחלט
.ג'ון ואמילי, תודה רבה לכם .אנחנו מעריכים את זה מאוד
אמיץ מצדכם לדבר על כך .בפתיחות שכזאת
,לשמר את הזיכרונות ?זה העיקר, לא
.לשמר את הזיכרונות
,במלאות 20 שנה למות דיאנה
נוצר גן מיוחד בארמון קנזינגטון
.לחגוג את חייה ומורשתה
גרהם דילמור היה גנן צעיר .כשהחל לעבוד אצל דיאנה
,אנחנו בני מזל שהכרנו אותה עבדנו איתה
.והיינו כאן בזמנו
,גרהם דילמור מנהל גנים, ארמון קנזינגטון באופן אישי, זה המקום .שבו תמיד אזכור אותה
התבוננו בתמונות של דיאנה וגוני הלבן והקרם
וגוני הפסטל .קופצים אלינו מהתמונות
החלטנו לפתח מערך שיכול להנציח את זה
.ושייראה יפה
כמו שאפשר לראות, יש פרחי ,אצבעונית שמלבלבים עכשיו
.והם נפלאים
אנחנו שותלים .שושנים צחורים משגעים
ובנוסף יש לנו ורדים .פנטסטיים בגוון קרם
לראות את שני הבנים כשהיו קטנים בגן הפרטי
זורקים כדור רוגבי או בועטים ,בכדורגל לתוך הוורדים
.זה היה מראה מלבב
זה הזכיר לי את הגינה שלי .בבית עם ילדיי
תמיד יהיו לי זיכרונות נפלאים .ומאושרים מאותם ימים
,כשרואים את הבנים .באופן מצחיק, זה מזכיר לי אותה
זה מעלה חיוך על פניי כשאני מדליק את הטלוויזיה
ורואה שהארי עשה ,מעשה קונדס
.זה נפלא, כי זה דיאנה
ואתה רואה את חיוכו של ויליאם
או אתה רואה את האופן .שבו הם מגיבים לאנשים, וזה אמם
,אנשים שאלו אותי בעבר ?האם היית מאוהב בדיאנה
:תשובתי הייתה ,מובן שהייתי מאוהב בדיאנה
.כל העולם היה מאוהב בדיאנה
,כל אדם מכל קבוצת גיל מכל מין או דת או כל דבר
,שידע עליה .היה מאוהב בה
.היא הייתה אדם יוצא דופן
,בשנים מאז שדיאנה מתה .נולדו לה שני נכדים
איך אתה משמר ?את זיכרונה אצל ילדיך
אני כל הזמן מדבר .על סבתא דיאנה
יש לנו יותר תמונות ,בבית עכשיו שלה
ואנחנו מדברים .עליה קצת וכדומה
זה קשה, כי כמובן קתרין ,לא הכירה אותה
אז היא לא יכולה .לספק פרטים
אז באופן קבוע כשאני משכיב את ג'ורג' או שרלוט
לישון מדבר עליה ומנסה ,להזכיר להם שיש שתי סבתות
.שהיו שתי סבתות בחייהם
חשוב שהם ידעו מי היא הייתה .ושהיא הייתה קיימת
,היא הייתה סיוט כסבתא .פשוט סיוט
היא הייתה אוהבת ,את הילדים בכל מאודה
.אבל היא הייתה פשוט סיוט
היא הייתה באה והולכת והיא הייתה מגיעה קרוב לוודאי
,בשעת האמבטיה ,מחוללת מהומה גדולה
,בועות בכל מקום ,מי אמבטיה בכל מקום
.ואז עוזבת
אני רוצה להשקיע כמה שיותר 'זמן ומאמץ עם שרלוט וג'ורג
משום שאני מבין שהשנים הראשונות במיוחד
הן בעלות חשיבות ,מכרעת לילדים
ולאחר שראיתי .מה היא עשתה בשבילנו
מצאתי את התמונה הזאת .שהייתה די מתוקה בעיניי
,תאמין או לא .אתה ואני שנינו בתמונה
.כן
.אתה בבטן .יפה-
,כן, בדיוק. לא .היא כתבה על זה, ו' הארי
.זה די מצחיק
ייתכן שאתה נראה נרגש שיש לך באותו שלב אח
.או אחות בדרך
,ציפיתי בשקיקה להרביץ לך .אולי אתה צודק
,זאת תמונה די מצחיקה .די מתוקה
היא גם נראית .מאושרת בתמונה
,הזמן שביליתי איתה ההרגשה שהיא בסביבה
ולהיות נאהב ,כבן משפחה או כבן
אלה הזיכרונות .הכי מיוחדים ויקרים לי
היה קשה .וימשיך להיות קשה
אין יום שוויליאם ואני לא מצטערים .שהיא לא בחיים
ואנחנו תוהים איזה מין אמא היא הייתה עכשיו
ואיזה תפקיד ציבורי היה לה .ואיך היא הייתה משפיעה
אני חושב שהיא הייתה גאה שהארי ואני הצלחנו
,לעבור כל מה שקרה ,את מותה
וזה מעניק לי אופטימיות וכוח לדעת
שאני יכול להתמודד .עם כל מה שיזמן לי הגורל
,חשנו נאהבים מאוד ,הארי ואנוכי
ואני אסיר תודה שעדיין ישנה הרגשה ,שהאהבה הזאת קיימת
.אפילו לאחר 20 שנה
,זה ייאמר לזכותה .שאני חש זאת עד היום
"דיאנה, האימא שלנו: חייה ומורשתה"
הובא וסונכרן ע"י יוני