Title: Darkness Year: 2002 Duration: 01:42:33 Subtitles Source: Yes
UniHebSubs הכתוביות הובאו, נערכו וסונכרנו ע"י Unicode גרסת
‫הפקת תרגום וכתוביות: ‫אולפני נ.ל.ס
‫כעת, אני רוצה שתנסה לספר לנו ‫את כל מה שאירע.
‫כל מה שאתה יכול לזכור.
‫איני יכול, איני יכול לזכור.
‫אנו זקוקים לעזרתך ‫למציאת הילדים האחרים.
‫בית.
‫מה? ‫-הם לקחו אותנו לבית.
‫אנה פאקווין
‫מי? ‫אינני יודע. אנשים.
‫לנה אולין
‫אתה חושב שהילדים האחרים ‫עדיין נמצאים שם?
‫איאן גלן
‫אתה חושב שהם נפגעו?
‫ג'יאנקרלו ג'יאני
‫כן.
‫פלה מרטינז
‫אתה בסדר גמור. ‫אנחנו נמצא אותם.
‫אבל אנו צריכים שתספר לנו יותר. ‫אתה צריך לנסות להיזכר.
‫אינני יכול. ‫אינני מצליח לזכור דבר.
‫"חשיכה"
‫- ספרד, ‫לאחר 40 שנה -
‫שתה את זה. -אבל... ‫-בלי תלונות. שתה.
‫הבאת אותם? ‫-הבאתי מה? -עפרונות.
‫כן.
‫הוא אכל ארוחת בוקר?
‫אנחנו מטפלים בזה. ‫-איך היה? -אני גמורה.
‫ייקח לי זמן להתרגל לזה.
‫ובנוסף לזה ‫יש משמרות לילה.
‫אל תדאגי, ‫את רק מתחילה.
‫בכל אופן, אני אדבר עם אבי ‫לגבי החלפת המשמרת שלך.
‫נראה.
‫את יודעת איפה המצנם?
‫אין לי מושג.
‫יש לנו עוד הרבה ארגזים לפרוק.
‫אלא אם כן אתה תעזור לי.
‫יש!
‫היי, בחור גדול. -היי.
‫היום זה יומך הראשון, נכון? ‫-כן.
‫אתה לחוץ? ‫-קצת.
‫אתה תראה שתאהב את זה. ‫תכיר הרבה חברים במהרה.
‫קדימה, פול.
‫אתה תאחר, קדימה.
‫להתראות.
‫הגיע הזמן.
‫עמדתי להעיר אותך. ‫יש לנו עבודה.
‫עדיין מוקדם.
‫יש לי אימון שחייה.
‫זה בעוד שעתיים. ‫-ונסיעה.
‫זו הבעיה, אני צריכה ‫לנסוע באוטובוס לכל מקום.
‫אני לא ממשיכה לחכות ‫שזה ייראה כמו בית אמיתי.
‫אנחנו כאן ‫כבר כמעט שלושה שבועות.
‫ובלי לכלול את עצמי, ‫אף אחד לא פרק כאן ארגז.
‫ואל תשכחי שהבטחת ‫שנצבע את חדרך.
‫אימא, אני לא, ‫אני לא יודעת אם אני נשארת.
‫חשבתי ששוחחנו על כך, רג'י.
‫את יודעת איך ‫אביך ואני מרגישים.
‫מתי הקשבתם לי?
‫אני רוצה לסיים ללמוד בארה"ב ‫עם חבריי.
‫זה מוזר כל כך?
‫שלום. ‫-שלום.
‫מה אתה עושה כאן?
‫אתה משוגע.
‫אני לא עושה שום דבר רע.
‫הגעתי כדי לאסוף ‫את החברה האמריקנית שלי.
‫הגעת מאוחר מדי, ‫מפני שעליי ללכת.
‫רק אמרי לי אם את נשארת.
‫אני לא.
‫קדימה, אתה צריך ללכת. ‫-מדוע לא?
‫לך, בבקשה. ‫הם ראו אותך.
‫נדבר על זה מאוחר יותר. ‫-מבטיחה?
‫אני מבטיחה.
‫אני מזהיר אותך, למשפחתך ‫לא יהיה קל להתגורר בארץ זרה.
‫בייחוד בעבור הילדים.
‫אני יודע. ‫זה צעד גדול.
‫אני מקווה שהם יתרגלו לזה.
‫זה מקום נהדר. ‫-אתה חושב?
‫הוא זקוק קצת לשיפוצים. ‫-זה נכון.
‫פטיש, מסמרים וקצת צבע, ‫אתם תראו.
‫יש לי חודש ‫לפני שהסמסטר מתחיל.
‫בהצלחה.
‫אתם הכרתם? -לא. ‫-שלום, מה שלומך? -בסדר.
‫בדיוק אמרתי שזה כמו ‫חלום שמתגשם.
‫אתה יודע מה? ‫הוא משקר.
‫אתה לא רוצה להמשיך לשחק?
‫תודה.
‫נראה שכולם נהנים, נכון?
‫פול מזכיר לי את מארק ‫כשהיה בגילו לפני שהוא
‫עזב.
‫כעת הנכדים יהיו רק שלך, ‫והם יימאסו עליך. -כן.
‫זה ודאי מוזר להם.
‫פול המסכן.
‫הוא יהיה משוגע עליך בסוף. ‫אתה תראה.
‫אני אתחיל לקנא.
‫טוב לראות אותך, אבא.
‫זהו זה. ‫זה נגמר.
‫סוף סוף, ‫חשבתי שזה יימשך לעד.
‫איזו דרך לסיים מסיבה.
‫לא שוב.
‫- יום שלישי -
‫"המומחים מציעים להיזהר
‫"לא להביט ישירות על השמש, ‫גם לא דרך מכשיר אופטי.
‫"שמרו על עצמכם ‫אבל דאגו שלא להחמיץ אותו.
‫"אל תשכחו ‫שזהו אירוע ייחודי.
‫"ליקוי חמה מיוחד ‫שמתרחש פעם ב-40 שנה.
‫"נותרו עוד 5 ימים.
‫"מבחינת..."
‫גרת כאן עם סבא? ‫-כן. כשהייתי בגילך.
‫ואז עזבת לארה"ב?
‫מדוע היית חייב? ‫-הסבים שלך החליטו להיפרד,
‫ולא נותרה לי בררה, ‫הייתי חייב לעזוב.
‫עם אמך? -נכון.
‫אתה ואימא עומדים להיפרד? ‫-לא.
‫רק משפחות שלא מסתדרות ‫נפרדות.
‫אנחנו מסתדרים, לא?
‫כן.
‫זה היום השני, ‫ואני ודאי היחיד שמאחר.
‫אל תדאג. ‫אתה תגיע בזמן.
‫"אנחנו כמו הגנו הבודד,
‫"משורר את שירתו העגומה ‫לעדר האין סופי."
‫אבא, אתה בכלל יודע ‫מה זה גנו? -כמובן, זה...
‫זה כמו פרה.
‫ומה הפרה אומרת?
‫"תזיז את התחת שלך
‫"מהפרצוף שלי."
‫"תזיז את התחת שלך
‫"מהפרצוף שלי."
‫"תזיז את..." -אבא, תראה, ‫זה עבד.
‫אבא?
‫היי, טמבל, מה אתה עושה? ‫תזוז כבר!
‫עזרו לי!
‫בבקשה!
‫כמה זמן חלף מאז ההתקף ‫האחרון שלו? -למעלה מעשר שנים.
‫הגינטון איננה צפויה, ‫אבל זה לא חייב להיות רציני.
‫זה יכול להיעלם באותה המהירות ‫שבה זה הופיע.
‫אני לא יודעת.
‫אני אתן לו הלופרידול.
‫אבל אם תהיה לו התקפה נוספת, ‫את מודעת לסכנת החנק?
‫רק תשגיחי עליו.
‫זה קרה בזמן גרוע ביותר.
‫אל תדאגי. הכול יהיה בסדר. ‫תסמכי עליי.
‫אבא.
‫אני בסדר, מתוקה. ‫לא קרה כלום.
‫קדימה, בואו נכנס פנימה.
‫יש לנו עדיין הרבה עבודה.
‫זה יהיה הבית הטוב ביותר ‫בעולם כולו.
‫אימא? מה קרה?
‫אבא שלך עבר התקף קטן. ‫זה שום דבר, אל תדאגי.
‫דיברתי עם סבא שלך, ‫הוא צריך לחזור לקחת תרופות,
‫זה הכול. ‫-אימא. זה שוב מתחיל.
‫שום דבר אינו מתחיל.
‫זה מקרה בודד, ‫אל תוציאי את זה מפרופורציה.
‫את זוכרת מה קרה. ‫את יודעת בדיוק מה זה.
‫בדיוק עכשיו. ‫-בדיוק עכשיו, מה?
‫אנחנו מבודדים לגמרי. ‫מה אם משהו יקרה?
‫אנחנו במרחק של עשר דקות ‫ממרכז העיר.
‫כבר אמרתי לך, ‫שום דבר לא יקרה.
‫אימא. ‫-מה?
‫אם הבית והמשפחה הזו אינם ‫לטעמך, אספי את חפצייך ולכי.
‫זה לא מה שרצית? ללכת? ‫אז קדימה.
‫אני מאמינה שאנחנו נשרוד.
‫"מאז שחר הימים
‫"אנשים הסתכלו על התופעה ‫בדרכים שונות.
‫"אבל כיצד מתרחש ליקוי חמה?"
‫את מרגישה טוב יותר? ‫-לא.
‫באמת, אני רב עם אמי כל הזמן, ‫זה נורמלי.
‫לא, זה לא.
‫היא מעולם לא הייתה כה אכזרית.
‫אני בטוח שהיא לא שמה לב.
‫לפעמים אנשים אומרים דברים. ‫-לא אכפת לי.
‫אינני מרגישה בנוח.
‫אינני מאושרת בבית הזה.
‫שלום לך, נמר. ‫-שלום.
‫מה אתה עושה? ‫-מצייר.
‫אתה כבר לא משחק בזה.
‫אהבת את זה פעם.
‫אתה עומד למות?
‫לא.
‫תקשיב, חבר, ‫מה שקרה הוא שאביך...
‫הייתי בלחץ רב הבוקר. ‫תשכח מזה.
‫אתה לא תיתן לזה ‫להדאיג אותך, נכון?
‫קדימה. הגיעה העת לישון.
‫אבא, אל... ‫-קדימה,
‫כיבוי אורות.
‫את בסדר? -כן.
‫למה אתה לא ישן?
‫לא הצלחתי לישון.
‫אבא אמר שלא אוכל ‫להישאר עם אור דלוק.
‫ממתי אתה מפחד מהחושך? ‫-אני לא.
‫אז? -החושך כאן שונה.
‫למה אתה מתכוון? ‫-הוא אוכל לי את העפרונות.
‫בוא, אני אגיד לך מה נעשה,
‫מה דעתך שנעשה עסקה?
‫אני אשכב לצדך עד שתירדם. ‫-את מבטיחה?
‫כמובן.
‫רק תן לי דקה. -בסדר.
‫- יום רביעי -
‫אני לא רואה שמשהו לא בסדר. ‫-תראה, משהו בוודאות לא בסדר.
‫אולי כדאי שתבדוק שוב? ‫-אינני יודע מה זה יכול להיות.
‫תראה, אני אבדוק את השקעים.
‫איפה בלוק הציור שלי? ‫השארתי אותו כאן אתמול בלילה.
‫אלה ציורים מוזרים קצת.
‫אלו רק ציורים.
‫כן, אבל אתה כל הזמן ‫מצייר את אותו הדבר.
‫הם לא אותו הדבר, הם שונים.
‫לי הם נראים אותו הדבר.
‫זה מפני שכולם ילדים.
‫אבל הם ילדים שונים.
‫פול? מה זה? ‫אתה פגעת בעצמך?
‫אני לא יודע. ‫-אימא ראתה את זה?
‫כן, היא אומרת ‫שכנראה עשיתי את זה בשנתי.
‫כשהיה חושך.
‫אני הולך.
‫אם אתה יוצא החוצה ‫אל תתקרב לכביש, בסדר? -בסדר.
‫מה אתה עושה כאן?
‫אני צריך לבזבז את התמונות ‫האחרונות של סרט הצילום,
‫ואת תהיי הדוגמנית שלי.
‫אני אוהבת אותך כצלם, ‫אבל אני אוהבת אותך יותר כצייר.
‫אבא, זה קרלוס, ‫הוא יעזור לי.
‫שלום. -שלום. ‫-נעים להכיר אותך.
‫אתה מבין משהו בחשמל?
‫לא. -קדימה.
‫זה לא נראה כמו עובש.
‫זה נראה יותר כמו חלודה.
‫אני לא מבינה, הם צבעו ‫את כל הבית לפני שעברנו הנה.
‫תסמכי עליי, מותק, ‫זה ייראה נהדר.
‫אני בטוחה, אני אביא מדלל צבע, ‫ליתר ביטחון.
‫אם אתה רוצה, ‫צלצל לחברת החשמל.
‫לעזאזל עם זה, ‫משהו לא עובד כאן.
‫אנחנו כאן כבר שלושה שבועות, ‫ובכל יום יש הפסקת חשמל.
‫הם מהבהבים, ‫כאילו יש נפילת מתח. אתה מבין?
‫תראה, אילו הייתי אתה, ‫הייתי משוחח עם השכנים,
‫אם זו בעיה של אספקת חשמל ‫גם הם ישימו לב לזה.
‫אילו שכנים? אין לנו שכנים. ‫זה סיוט מזוין.
‫תירגע, בסדר? ‫עשיתי כמיטב יכולתי.
‫במילים אחרות, "לך תזדיין", ‫נכון?
‫בבית שלי ובפרצוף שלי, ‫"לך תזדיין!"
‫אתה לא תקבל ממני אגורה. ‫לא אגורה מזוינת אחת.
‫גם כך חברת הביטוח תשלם את זה. ‫תאמר להם את זה.
‫לא עכשיו.
‫מה קרה?
‫אני נשארת.
‫אני לא יכולה לעזוב כעת.
‫אני לא אשאל מדוע.
‫זה ודאי רעיון טוב.
‫למה את לא ישנה? ‫מאוחר. -חיכיתי לך.
‫אני הרוסה.
‫אני מקווה שצבעת את החדר.
‫אני צריכה לדבר איתך. ‫-מחר, אני מותשת.
‫את לא מתארת לעצמך ‫כמה עומס היה היום.
‫מדוע איננו יכולות לדבר? ‫אני צריכה לספר לך משהו.
‫את אומרת לא לדאוג, ‫אבל אבא הוא פקעת עצבים,
‫היית צריכה לראות איך הוא התפוצץ ‫הבוקר על החשמלאי.
‫הוא רק...
‫ופול לא בסדר. הוא... ‫-פול בסדר.
‫תסתכלי על הציורים, זה נראה ‫לך כמו משהו שילד נורמלי יצייר?
‫הוא ילד. את צריכה לראות ‫את אלו שאת ציירת בילדותך.
‫- יום חמישי -
‫אל תיגעי בזה!
‫סליחה. הדברים האלו ‫יכולים להיות עדינים מאוד.
‫מה זה?
‫חדר. ‫מוסתר מאחורי קיר.
‫איך ידעת שהוא שם? ‫-פול סיפר לי.
‫היי, תראי את זה.
‫מה דעתך שנתלה את זה כאן?
‫לעזאזל! זה עובד!
‫זה היופי בדברים ישנים. ‫אין צורך בחשמל.
‫אני אפסיק את זה. ‫-לא.
‫ואתה, מדיום קטן, ‫איך ידעת שהחדר נמצא שם?
‫על מה את מדברת?
‫אבא אמר שסיפרת לו על החדר. ‫-אני לא אמרתי כלום, זה שקר.
‫אתה רוצה להיות קדוש מעונה, ‫בסדר.
‫אני לא יודעת מה אני אעשה ‫אם תמשיך כך.
‫מה קורה? -כלום. ‫אחיך פצע את עצמו שוב.
‫שלומיאל.
‫מי עשה לך את זה?
‫רג'י, אל תתחילי. ‫אל תהיי פרנואידית.
‫לא להיות פרנואידית? ‫זה קרה פעמיים.
‫את רוצה לומר לי שלא קורה כלום? ‫-זה לא מה שאני אומרת.
‫אני רק אומרת ‫שהדברים האלה קורים.
‫הוא רק צריך להיזהר יותר. ‫זה הכול.
‫אימא, מדוע את מסרבת לראות ‫את מה שבוהה לך בפרצוף?
‫זה לא נורמלי. -דברי עם סבא. ‫אולי הוא ידבר עם פול.
‫אני לא יודעת ‫מה עוד את רוצה שאעשה.
‫אני צריך להוריד ‫את החלודה מהרצפה.
‫איפה הנחתם את הסכין הקהה?
‫פתחתי ארגזים אתמול. ‫היא כנראה שם.
‫אני לא מבינה אותך, באמת שלא. ‫-מה קורה כאן?
‫הכול בסדר. נהדר. לא יכול להיות ‫טוב יותר, נכון, אימא? נהדר.
‫אולי את צריכה לפרוק משהו.
‫מה קורה?
‫אמרת שלא תשאל אותי מדוע. ‫-מה?
‫מדוע אני נשארת. ‫-ו...?
‫אני רוצה שתשאל אותי.
‫אבא שלי חולה.
‫יש לו מחלה,
‫היא נקראת תסמונת הוגינטון.
‫ממש לפני שפול נולד ‫החלה החמרה במצבו,
‫הוא עבר התקפים,
‫אבל אתה לא יכול לתאר לעצמך ‫איך ההרגשה לפחד מאבא שלך.
‫אבל עכשיו הוא בסדר.
‫הטיפולים עזרו.
‫הוא היה בסדר במשך שנים, ‫עד עכשיו.
‫עד עכשיו?
‫המצב שלו לא טוב כל כך.
‫ומשהו בוודאות לא בסדר ‫עם פול.
‫הוא התעורר עם חבורות פעמיים.
‫חכי רגע, את לא חושבת... ‫-אני לא חושבת שום דבר.
‫הוא מתנהג מוזר ובקושי מדבר.
‫לפעמים אני חושבת ‫שזה בגלל הבית.
‫את יודעת, הדבר הזה הרבה יותר ‫מסובך ממה שהוא נראה.
‫איפה פול?
‫סבא הגיע לדבר איתו. ‫הם למעלה.
‫אני אימא. אימהות דואגות. ‫-אל תדאגי.
‫רג'ינה. התחלתי לחשוב ‫שלא אזכה לראותך.
‫שלום, סבא. ‫-את תתקררי.
‫לכי להתייבש, מותק.
‫נסי לשכנע אותו להישאר ‫לארוחת ערב. שוב תודה.
‫מה שלומך? -אני בסדר. ‫מה עם פול?
‫הוא בסדר. ‫אני בטוח שזה לא סיפור.
‫החלפת בתים, הרגלים, סביבה.
‫אך הוא מעולם לא חשש מהחושך.
‫אני לא חושב שהדאגה הגדולה שלך ‫היא הפחד של פול מהחושך.
‫מדוע שיפגע בעצמו?
‫הוא רק מנסה להשיג תשומת לב.
‫אבל גם אבא השתנה.
‫המצב שלו החמיר. ‫הוא תוקפני כמו בעבר.
‫אלו שטויות, רג'ינה.
‫אני יודע מה עבר עליכם, ‫ואני יודע שזה לא היה קל.
‫אבל אביך נמצא בשליטה.
‫את צריכה להפסיק לדאוג, ‫שום דבר לא יקרה. בסדר, יקירה?
‫תודה, סבא. ‫-אני הולך כעת.
‫הוא אומר שאין לנו ממה לדאוג.
‫ילדים עושים לעתים ‫דברים משונים.
‫אנחנו חייבים ‫למצוא מקום לתמונה.
‫אני לא יודע, -מארק, בבקשה. ‫אנחנו מדברים על הילדים שלנו.
‫הם עוברים תקופה קשה. ‫רג'י נמצאת בגיל קשה,
‫אולי אנחנו לא מגלים מספיק ‫הבנה כלפיה.
‫מה איתי? ‫מי מגלה הבנה כלפיי?
‫על מה אתה מדבר? ‫-ברצינות. בבקשה.
‫את חושבת שאני לא שומע את ‫כל השיחות הסודיות מאחורי גבי?
‫אתה משתגע. -נכון. בדיוק. ‫על הגישה הזו בדיוק אני מדבר.
‫תודה לך. עכשיו אני יודע ‫מאיפה הם קיבלו אותה.
‫מארק, בבקשה. תירגע.
‫נטלת את התרופות שלך?
‫מארק!
‫מארק?
‫רג'ינה!
‫אימא?
‫רג'ינה, מהר! בואי הנה. ‫-אני מרגיש סחרחורת.
‫נשימות אטיות, בסדר?
‫תחזיקי את זה. אני אביא ‫את האלכוהול.
‫לא עכשיו!
‫אימא!
‫אימא.
‫אימא!
‫איפה קופסת הנתיכים?
‫בחדר הכביסה.
‫רג'י. -פול? ‫-אני מפחד.
‫פול? -רג'י! -פול, מה קרה? ‫תן לי להיכנס.
‫פול?
‫פול? -הם לא מרשים לי. ‫יש כאן מישהו.
‫פול, תן לי להיכנס. ‫-אני לא יכול.
‫פול! -אבא! ‫-שתקי!
‫אבא, מספיק! ‫אתה מפחיד אותו!
‫אבא, תפסיק. ‫-תפתח את הדלת מיד.
‫אימא!
‫רג'ינה! -תפסיק! ‫-תשתקי!
‫שחררו אותי! ‫-תפסיק.
‫פול, מותק, בוא הנה.
‫זה בסדר, זה בסדר, ‫זה בסדר.
‫אני לא יודע, נבהלתי.
‫לא הצלחנו לפתוח את הדלת.
‫פול, מותק, אתה בסדר? ‫-מה לא בסדר איתך?
‫אני כאן עכשיו. הכול בסדר. ‫זה נגמר.
‫זה לא נגמר. הם לא הולכים ‫אף פעם. רק מתחבאים.
‫מי? על מה אתה מדבר?
‫הילדים.
‫אילו ילדים? ‫-אלו שבחדרי.
‫הם לא נתנו לי לצאת החוצה. ‫הם שונאים אותי.
‫הם אומרים שאני מתחזה.
‫פול, אין כאן אף אחד אחר.
‫רק אתה, אני, ‫אימא ואבא.
‫הילדים האלה אינם קיימים. ‫אתה מדמיין אותם.
‫הם אמיתיים. ‫הם יוצאים כשיש חושך.
‫הם חיים בחושך.
‫לא שמעת אותם?
‫לא שמעת?
‫הלו? -קרלוס. ‫-רג'י, מאוחר.
‫כן, אני יודעת. ‫אני מצטערת.
‫אני זקוקה לעזרתך.
‫מה קרה?
‫זה הבית הזה.
‫- יום שישי -
‫אף אחד לא התגורר ‫בבית שלך בעבר.
‫הבחור שמכר לאביך את הבית ‫איננו קיים.
‫גם לא סוכנות הנדל"ן ‫ועורך הדין.
‫ומספר הטלפון שמופיע בחוזה ‫מעולם לא היה בשימוש.
‫אז אין לנו מה לבדוק? ‫-אולי.
‫גיליתי קצת מידע על האדריכל. ‫-נהדר.
‫מצוין! רוצה לעזור לי?
‫איפה רג'ינה? ‫-היא יצאה מוקדם בבוקר. אינני יודע.
‫אין כאן אף אחד.
‫ראיתי את האיש הזה בעבר.
‫הוא עמד מחוץ לביתי. ‫לפני כמה לילות, כאשר ירד גשם.
‫אני בטוחה שזה הוא.
‫בוא.
‫אסור היה עליך לבוא.
‫אתה תכננת את הבית, נכון?
‫אני רק שרטטתי את התכנית ‫לפי המידות שהם סיפקו לי.
‫הם? מי הם? ‫-מעולם לא ראיתי איש.
‫הכול טופל באמצעות מתווך.
‫אני הייתי צריך רק לשרטט ‫ולא לדבר.
‫זה היה הדבר היחיד ‫שעליו התעקשו.
‫אבל זה לא היה החלק המוזר.
‫אנחנו צריכים לדבר.
‫כן, אנחנו צריכים לדבר.
‫על מה שתלית שם. ‫זה מזוויע.
‫על מה את מדברת? ‫את אמרת לי לתלות את זה שם.
‫מה? -אמש. ‫ממש כאן.
‫מותק, זו לא הבעיה. ‫-לא? אז מה הבעיה?
‫הזחלים. -מה?
‫הזחלים. ‫הם נמצאים בכל מקום.
‫בקירות,
‫אני שומע אותם לוחשים.
‫הם מדברים עלינו.
‫אנחנו צריכים לעשות משהו.
‫זה היה העיצוב.
‫מבנה הבית.
‫בחלקים שונים בעולם, ‫בונים מקדשים בצורה דומה.
‫אב טיפוס ‫של אדריכלות מאגית.
‫משהו הקשור בלידה ‫של אנרגיה רוחנית או ישויות.
‫זה היה לפני שנים רבות, ‫אבל לא אהבתי את זה.
‫רג'ינה, אני חושב ‫שאנחנו צריכים ללכת.
‫לא, חכו רגע.
‫ואז, קרה משהו עם הילדים.
‫מה אתה מתכוון לעשות?
‫למצוא אותם.
‫הקן שלהם ודאי נמצא ‫מתחת לבית.
‫אני עומד למצוא אותו.
‫שבעה ילדים.
‫הם מעולם לא מצאו אותם.
‫חוץ מאחד.
‫כשהמשטרה חקרה אותו, ‫לא היו דבריו הגיוניים.
‫זה היה סיפור מטורף ‫על הבית העגול.
‫רק חושך. ‫חושך מוחלט.
‫אני הייתי אובססיבי לסיפור ‫במשך שנים רבות.
‫שוטטתי סביב הבית.
‫הוא תמיד היה ריק.
‫ואז, לפתע, יום אחד, ‫אני מגלה שמתגוררת שם משפחה.
‫עם ילד.
‫בפעם הראשונה מזה 40 שנה.
‫מדוע עכשיו? ‫-מדוע לא צלצלת למשטרה?
‫ומה אומר להם?
‫אתה חושב שהם יקשיבו לגיבוביו ‫של זקן שוטה עם רגל אחת בקבר?
‫יכולת לספר למישהו. ‫-כן, יכולתי.
‫אבל לא סיפרתי. ‫רוצה לדעת מדוע?
‫מפני שפחדתי.
‫על מה אתה מדבר?
‫לכו, בבקשה. ‫זה כל מה שאני יודע.
‫תודה על שחלקת עמנו ‫את התאוריות שלך, מר ויאלובוס.
‫זה מספר הטלפון שלי.
‫למקרה שתיזכר במשהו.
‫תוציאי את אחיך מהבית. ‫-מדוע? -תוציאי אותו.
‫אימא. ‫-זה בסדר.
‫אימא.
‫זה בסדר, היה לו התקף נוסף, ‫אבל הכול בסדר כעת.
‫בואי נלך. ‫-לא, לא, לא, לא, לא.
‫לא, את לא נוהגת במצב הזה. ‫את נסערת.
‫קרלוס, אתה יכול להסיע אותם ‫לבית החולים, בבקשה?
‫ומה איתך? -אני נשארת. ‫אני צריכה לטפל במשהו.
‫רג'י. ‫-קרלוס, בבקשה. לך.
‫הלו? -שלום.
‫אנחנו מסתכלים עלייך, כלבה.
‫מה לעזאזל אתם רוצים?
‫רק רציתי לומר לך ‫שאבא שלך יהיה בסדר.
‫אם זה בסדר מצדך? ‫-אימא.
‫אני מצטערת, ‫חשבתי שאת מישהו אחר.
‫אני מניחה ‫שכולנו עברנו הרבה.
‫הבעיה הייתה עם כדור ההרגעה ‫שנתתי לו אתמול לאחר שנחתך.
‫הוא הגיב לא טוב ‫עם ההלופרידול.
‫אני אחות. היה עליי לדעת. ‫-אני לא חושבת שזו הבעיה.
‫אנחנו צריכות לדבר.
‫הם משאירים אותו כאן בהשגחה ‫לכמה ימים.
‫כדי להיות בטוחים.
‫אימא?
‫רג'ינה!
‫- שבת -
‫"אורובורוס".
‫זה סמל מאגי עתיק.
‫המשמעות שלו היא "חשיכה", ‫חזרה להתחלה.
‫כאוס. ‫-מה מתרחש בבית שלי?
‫מה זה, לעזאזל?
‫זה טקס.
‫"קח את נשימתם ואהבתם ‫של שבעה ילדים,
‫"וחתום את המעגל בדמם
‫"כשהבוקר הופך ללילה."
‫הזקן צדק.
‫גרונם של שבעה ילדים ישוסעו ‫בידי מישהו שאוהב אותם.
‫"כשהבוקר הופך ללילה."
‫ליקוי החמה.
‫זה מחר. ‫זה קורה פעם בארבעים שנה.
‫בפעם האחרונה שהם ניסו ‫השתבש משהו,
‫אחד הילדים ברח.
‫הם היו חייבים שבעה, ‫והיו רק שישה.
‫זה עומד לקרות שוב.
‫עם פול.
‫רג'י. אף אחד ‫לא יעשה כלום לפול.
‫אבא שלי חולה.
‫לפעמים הוא לא יודע ‫מה הוא עושה.
‫רג'י, את צריכה לשמוע ‫את עצמך.
‫אימא, בבקשה, זה הבית. ‫-את לא.
‫אבא לא יפגע בנו לעולם.
‫דברייך נוראיים, ‫דוחים.
‫חלילה שנהיה מאושרים. ‫קשה לך לקבל שאני ואביך...
‫אימא, בבקשה! ‫אבא חולה.
‫וכל הדברים שמתרחשים, ‫הכול מתאים.
‫ליקוי החמה מתרחש מחר. ‫אל תחזרי לבית הזה, בבקשה.
‫אנחנו נעשה מה שסבך יאמר.
‫כיוון שהוא רופאו של אביך. ‫לא את.
‫הלו? -סבא. סבא, זו רג'ינה. ‫-רג'ינה. עלי.
‫זה ויאלובוס.
‫תקשיב, מצאתי אחד מהניירות ‫שהאיש שלח לי,
‫אתה יודע, המתווך. ‫היה שם מכתב, כתובת.
‫אני נוסע לשם, ‫וכדאי שגם אתה תצטרף.
‫זה יגרום לך להרגיש טוב יותר.
‫אתה חייב להאמין לי.
‫אני לא יודעת מה לעשות.
‫אני מאמין לך, רג'ינה.
‫אבל זה מוזר מאוד. ‫אני לא יודע.
‫אני לא מבין הרבה ‫ממה שאת מספרת לי.
‫אתה חייב לעזור לי.
‫אתה רופא. ‫הם יקשיבו לך.
‫בסדר. אינני רוצה שתדאגי. ‫אני אצלצל לבית החולים.
‫בבקשה,
‫אל תרשה להם לחזור לבית.
‫הם לא יחזרו. ‫תסמכי עליי.
‫כן? -רג'י, תקשיבי.
‫האיש הזקן, ויאלובוס.
‫הוא מצא את הכתובת ‫של האיש ששלח לו הוראות.
‫הוא אמר שהוא בדרך אליו. ‫אני עכשיו בדרך לשם.
‫חכה לי, אני רוצה לבוא איתך.
‫זה אחד הבניינים מאחורי הפארק. ‫מספר 17.
‫מה? ‫-רג'י, מספר 17.
‫מספר 17?
‫אני אחכה לך בחזית הבניין.
‫אבל אני כאן. ‫-רג'י, רג'י, חכי.
‫סבא.
‫"נמצא הילד הנעדר ‫כשהוא סובל מהלם."
‫רג'ינה. היית צריכה ‫להישאר בביתך,
‫עם משפחתך.
‫מה אתה עושה בחושך?
‫איפה רג'י?
‫אני לא יודעת.
‫היא לא צלצלה. ‫ציפיתי ממנה שתצלצל.
‫עזבי אותה.
‫את יודעת איך היא ‫מתנהגת לאחרונה.
‫בהתחלה זה היה רק מדע.
‫אתה מתחיל לחקור את מוחם ‫של ילדים,
‫כיצד עובדים הפחדים שלהם.
‫פחד שכל הילדים חולקים, ‫בכל הזמנים והתרבויות.
‫פחד לא הגיוני.
‫פחד מהחושך.
‫אני חושבת שאלך לישון. ‫אני מותשת.
‫נשמע רעיון טוב.
‫וכעת אנו כמעט מוכנים.
‫לאחר שנים רבות כל כך. ‫-על מה אתה מדבר?
‫החשיכה, יקירתי.
‫החשיכה האמיתית.
‫רשע בצורה העילאית שלו.
‫טהור וחי.
‫וכעת, הגיע הרגע.
‫סוף סוף,
‫הוא ייוולד.
‫מלוכלך ומעוות.
‫לא.
‫רג'ינה, אל תתאמצי כל כך. ‫המשחק כבר התחיל.
‫"הספירה כבר החלה.
‫"אנו מתקרבים לרגע שבו ‫השמש והירח יתיישרו ויוסתרו
‫"לכמה רגעים בחשיכה."
‫למה?
‫זו שאלה של אמונה.
‫אנחנו המקור של עצמנו.
‫והמקור שלנו הוא רשע, ‫אי סדר,
‫גילינו את הכישוף שיחזירו.
‫מקדש הביצה.
‫וגרונם של שבעה ילדים ישוסע ‫בידי ידיים אוהבות.
‫וליקוי החמה, כמובן.
‫זה רק ניסוי. ‫אני רופא.
‫את יודעת ‫איך כינו זאת הקדמונים?
‫השקרן הגדול.
‫איפה רג'ינה? ‫-היא כאן, היכנס.
‫תודה לאל שהגעת. ‫לא ידעתי מה לעשות.
‫מה קורה כאן?
‫אתה יודע מה קורה כאן?
‫מה שקורה הוא שאתה פישלת.
‫אינני יודע מדוע כולם ‫מנסים להרוס את הרגע הזה.
‫מהרגע שהתחיל, ‫איש אינו יכול לעצור אותו.
‫אין דרך חזרה.
‫הכול היה מושלם.
‫היינו שבעה.
‫בנינו את המקדש ‫וחיכינו לליקוי החמה.
‫כל אחד עם ילדו.
‫אבל ברגע האחרון התמוטט הכול.
‫אני היחיד שנותר.
‫היחיד ששרד כל השנים האלו.
‫אירוני, לא כן?
‫מפני שזו הייתה אשמתי.
‫נתתי לבני להימלט.
‫לא יכולתי לעשות זאת.
‫אימא.
‫כן, פול?
‫אני יכול לקבל כוס מים? ‫אימא.
‫למה מישהו תמיד צועק ‫בבית הזה?
‫בבקשה, לך מכאן.
‫אהבת אותו.
‫שחרר אותי. ‫אנחנו עדיין יכולים לעצור את זה.
‫חוקי המשחק ברורים מאוד.
‫שבעה גרונות של ילדים ‫ישוסעו בידי ידיים אוהבות.
‫ללכת מכאן? ‫את רוצה שאני אלך מכאן?
‫על מה את מדברת, לעזאזל?
‫זה הבית שלי!
‫תפתחי את הדלת המזוינת!
‫עכשיו!
‫ברגע האחרון ‫הבנתי שזה לא יעבוד.
‫מפני שבכנות, ‫לא אהבתי אותו.
‫מארק, בבקשה, ‫לך מכאן.
‫פול איננו קשור לכל זה.
‫לא הבנת שום דבר, נכון?
‫זה לא פול, מטומטמת,
‫זה אביך.
‫מה?
‫זה חייב להיות אותו הילד.
‫מארק, הנח לנו!
‫תפתחי את הדלת המזוינת!
‫מארק!
‫מארק, אתה חולה.
‫אתה לא נוטל את התרופות שלך. ‫בגלל זה אתה חולה!
‫לא! זה שקר!
‫בבקשה, מארק, לך מכאן. ‫אתה לא מבין שאתה חולה?
‫אימא, זה לא היה אבא.
‫הוא לא הכה אותי.
‫זה בלתי אפשרי.
‫זה לא יקרה לעולם.
‫החשיכה פיקחית מאוד.
‫היא יודעת מה אימא ‫מסוגלת לעשות בכדי להגן על ילדה.
‫מארק, מספיק!
‫זה הצעצוע שלי.
‫נחש ומשהו שעומד להיוולד.
‫נשמע מוכר, נכון?
‫זה לא יקרה לעולם.
‫קראתי על זה בספר.
‫הגרונות צריכים להיחתך,
‫ואמי לא תעשה זאת, ‫זה בלתי אפשרי.
‫האמיני, רג'ינה.
‫החשיכה יודעת הרבה.
‫בסדר. הנה התרופות שלי.
‫מארק, מה אתה עושה?
‫הנה הכדורים המזוינים.
‫אבא, אני מצטערת.
‫אני אוהבת אותך.
‫אני אוהבת אותך כל כך.
‫רוצי.
‫אין לך הרבה זמן.
‫רוצי!
‫הגיע תורך.
‫רג'ינה.
‫ענה לי!
‫כדורים. כדורים מזוינים. ‫רצית שאבלע כדורים.
‫מה קורה?
‫מארק?
‫מארק!
‫מארק. ‫פול, לך תביא עט.
‫אני חייבת לעשות נקב, ‫אחרת הוא ימות.
‫לך!
‫פול, מהר!
‫מארק.
‫פול, עלה לחדרך ‫ואל תביט.
‫לך, עכשיו!
‫אימא, לא!
‫מה את עושה? ‫מה את עושה?
‫הוא זקוק לאוויר. ‫אני חייבת לעשות חור בגרון.
‫את לא מבינה שזה מה שהוא רוצה? ‫-אבא שלך גוסס.
‫אני חייבת לעשות נקב בגרונו ‫כדי שיוכל לנשום.
‫אני לא מסוגלת. ‫אני לא מסוגלת.
‫תני לי. אני אעשה את זה. ‫תגידי לי מה לעשות.
‫חתך מהיר מתחת לגרגרת.
‫מהר!
‫אימא!
‫עכשיו הביאי את הצינור. ‫שימי אותו בגרון.
‫איזה צינור? איזה צינור?
‫זה כאן, זה כאן. ‫-איפה, אימא, אני לא רואה.
‫איפה הצינור? ‫-כאן! -אימא!
‫אימא! איפה הוא? אימא? ‫איפה? איפה?
‫אימא! -זה מאוחר מדי. ‫-אימא!
‫- יום ראשון -
‫זה נגמר.
‫הילד השביעי מת.
‫איפה רג'ינה?
‫בביתה.
‫בגיהינום.
‫איפה הפנס? ‫איפה?
‫אימא, אנחנו חייבים לצאת מכאן. ‫איפה פול? איפה הוא?
‫איפה הוא? ‫-למעלה.
‫רג'ינה! ‫-פול!
‫אני מפחד.
‫פול, אני באה.
‫פול!
‫פול. -רג'ינה.
‫בוא איתי.
‫הוא משחק בנו. ‫הוא מנסה לשטות בנו. הוא שקרן.
‫אנחנו נצא מכאן מיד. ‫אנחנו נצא מכאן.
‫אימא?
‫אל תפחדו.
‫אנחנו יכולים לסיים את זה. ‫רק צריך לא לפחד.
‫הוא מת. ‫-לא, הוא לא.
‫אני רוצה את אבא בחזרה, אימא.
‫את יכולה להציל אותו.
‫את רק צריכה לכבות ‫את הכיריים.
‫זו הדרך היחידה ‫להילחם בחשיכה.
‫לא נותר לנו זמן רב.
‫את צריכה לבטוח בי, רג'ינה. ‫-מה את אומרת?
‫בפעם הראשונה בחייך, ‫את צריכה לבטוח בי.
‫לא. -כבי את האור.
‫כבי את הכיריים. ‫את יכולה להציל אותו.
‫בבקשה, אימא. ‫-אני לא מבינה. -את שקרנית.
‫כבי את זה.
‫את לא אמי.
‫כבי אותם.
‫עשי זאת בשביל אבא.
‫אימא? אימא!
‫איפה אימא?
‫היא לא כאן.
‫אל תסתכל. אל תסתכל. ‫אנחנו חייבים לצאת מכאן.
‫בוא, אנחנו חייבים לצאת מכאן, ‫ננסה דרך החלון.
‫בוא.
‫תישאר מאחור.
‫קדימה, אנחנו חייבים לצאת מיד. ‫קדימה, קפוץ.
‫בוא.
‫קדימה, היכנס למכונית, ‫עכשיו, מותק.
‫הכול יהיה בסדר. ‫הכול יהיה בסדר. קדימה.
‫רג'ינה!
‫אנחנו חוזרים לארה"ב? ‫-כן.
‫עלה למעלה. ‫אני רוצה שתראה משהו.
‫אתה תאהב את זה.
‫זה משטה בנו. ‫זה שקרן.
‫זה נגמר, פול. ‫-לא.
‫"חשיכה"
‫עברית: יפית דהן
‫הפקת תרגום וכתוביות: ‫אולפני נ.ל.ס