ב- 1536...
ברח מהאינקויזיציה,
האלכימאי אומברטו פולקנלי
נחת בוראקרוז, מקסיקו.
מינה רשמית שען למשנה המלך.
פולקאנלי היה נחוש להשלים את המצאתו
שתספק לו עם המפתח חיי נצח.
הוא קרא לו...
מתקן הקרונוס.
400 שנים אח"כ,
לילה אחד ב-1937,
חלק מהקשת בבניין התמוטטה.
בין הקורבנות היה אדם עם עור מוזר,
צבע שיש באור הסהר.
חזהו היה מאוד מנוקב.
מילותיו האחרונות...
סו טאמפורה...
זה היה האלכימאי
הרשות איתרה את מקום מגוריו של האיש המת.
מה שהם מצאו שם.
מעולםם לא התגלה לציבור.
לאחר חקירה קצרה.
האחוזה ותוכנה נמכרו במכירה פומבית
לעולם לא ברשימה או בערך רשימת מצאי
הוזכר מתקן הקרונוס.
רחוק שכל אחד יודע,
זה לא היה קיים בכלל.
(מוזיקת טנגו)
רק ימים מעטים חלפו.
הכרטיסים לריקוד הגדול נאזלים.
(צלצול)
היי, איך אני יכול לעזור לך?
- בוקר טוב. - בוקר טוב.
איך אני יכול לעזור לך?
והדבר הזה הולך... היכן?
מעולה.
עכשיו יש לו פנים. טוב, את הבאה בתור.
(שניהם מהמהמים)
# כשהשמש זורחת בבוקר#
# אתה פותח את עיניך... #
עדיין יהיה לך את הדבר הזה.
מיין את זה. ע"י גודל ו...
אם את כועסת עליהם זה גרוע... זה גרוע, אורורה.
(הד חלול)
(טלפון מצלצל)
החברה של דה לה גוארדיה.
מה מצאת?
כן.
נכון.
עוד פסל, הא?
בסדר.
אספר לו.
(צפצוף)
מוכן.
(זמזום)
( אופרה מתנגנת)
דוד?
אה...
יום מלבב לגלולות ארוחת בוקר. אדומות, צהובות, כחולות.
ו...הטיוטה החדשה של צוואתך, התכונן ל...
ששש..!
למה אתה צריך להיות כ"כ רועש?
רק תחתום על הטיוטה החדשה של צוואתך.
יש לי חדשות בשבילך.
קונה אחד רק צלצל.
ניירות.
- תודה לך. - עכשיו ספר לי,
מה הקונה שלנו אמר לך?
הו...
אותו דבר ישן.
מצאתי עוד מלאך-קשת
אז למה אתה מחכה?
לא, זה לה הזמן.
זה הזמן שתמצא מישהו אחר שיזרוק את הזבל שלך.
לא הכל זבל.
לא, לא הספר הזה שוב.
זה לא זבל.
אני יודע שכולם מסתכלים עליי אותו דבר.
זה החלק מהבעיה. פקח את עיניך.
ראה. זה ההבדל.
הדבר הזה הולך להיות שלי!
- יום מלבב. - בוקר טוב, אדוני.
אתה מחפש משהו ספציפי?
- ערכי. - זה יחודי.
כן, בטח.
כולם כך.
אך...אז,
זה לא כספי.
שמור ת'עודף.
אעטוף את זה בשבילך.
אני אוהב את המראות הללו.
רוצה אחת?
כן?
לא?
כן.
אוכל לשאול לדעתך באיזה עניין?
- בטח. - גם את.
מאוד "חשוב". מאוד חשוב.
- אתה אוהב את זה? - לא.
- מה לגבי זה? - לא.
- זה? - זה.
- איזה מהם? - זה.
גם את? כן?
תודה לך.
אינך יודע עד כמה זה חשוב לי.
מתנה קטנה, תודה לך.
תודה לשניכם.
בהצלחה.
לא, מתוקה, זה לא שוקולד.
דבר כזה קורה רק פעם אחת בחיים.
פעם אחת בחיים.
(עקול)
(תקתוק)
טוב...
שום דבר לא קרה.
(צחוק)
ראי, כמה מסקרן.
מה לדעתך זה יכול להיות?
צעצוע?
אל תתקרבי לזה.
אל תיבהלי.
הביאי לי את הקופסא.
אחת, שתיים, שלוש ו...
אחת, שתיים.... אחת, שתיים, שלוש...
עכשיו, הסתכלי בזהירות זה שבע על ארבע.
נתחיל עם רגל זו, מנואליטו.
ו... אחת, שתיים, שלוש ו...
ארבע, חמש, שש, שבע...
חת, שתיים, שלוש, ארבע...
- אל תדחוף מנואליטו. - מצטער.
ו...
עכשיו באה הפינלה(קטע המסיים יצירה מוזיקלית).
(מחיאות כפיים)
ערב טוב.
איפה אמרת שנפלת?
על כמה זכוכיות שבורות.
אינך צריך תפרים.
דם הוא כ"כ מלוכלך.
זוכר מתי דודה מארג' מתה?
כולם היו ספוגים בדם אך היא הייתה ללא רבב.
אך מתה באמת.
יש משהו פה.
זה עומד לכאוב.
עשית טוב כשהזהרת אותי.
כמעט.
זה נכנס עמוק.
מה זה?
אינני יודעת, סוג כלשהו של גילוח מתכתי.
לא, זה יותר עוקץ...
מדבורה, אינני יודעת.
(שריטות)
בבקשה, בבקשה, בבקשה.
היזהרי עם נשמתי, אנא.
(תקתוק)
אבינו, שאומנותו בגן עדן, מקודש יהי שמך.
ממלכתי מגיעה, אהיה מוכן על האדמה כמו בגן עדן.
הבא לנו ביום זה את לחמנו היום-יומי
(רשרוש)
(הרשרוש מפסיק)
אני בסדר, מתוקה.
אני בסדר.
בוקר טוב.
- אני קורא.. - יש יותר מתי אור.
זה נפלא, ראה.
ננה ויסזאנה מת ב-92.
אהבת את זה?
- לא. - יה.
שונה, יותר צעיר.
בדיוק, זה מדוע עשיתי זאת. ככה אני מרגיש.
היכן אורורה?
- אינך אוכל ארוחת בוקר? - אינני רעב.
היי, את אוהבת את זה או לא?
- כן, אני אוהב את זה... - טוב...
זה באמת נחמד.
(צחקוק)
{y:i} פרויקט דה לה גוארדיה
(זכוכית מתנפצת)
היי, מר גריס...
מה שלומך?
אתה... השמדת את חנותי.
אני לא האחד שאתה רוצה לדבר אליו.
האדומים טובים במיוחד היום.
אינך יודע למה אתה מכניס את עצמך.
כמעט 40 שנים לפני...
צאתי את כתב היד הזה(יצירה ספרותית)
40 שנים.
הם תווים, ההסברים אטומים.
של האלכימאים מהמאה ה-16.
זה ספר מרתק.
כתוב אחורנית בלטינית.
זה מדבר על מכניזם יוצא דופן,
המצאה המאריכה את חיי המשתמש.
אך יש לו חוקים, חוקים מדויקים,
מאוד נוקשים, על איך להשתמש בזה.
חרק?
זוהי מהלומת האמן.
החרק נלכד בתוך ההמצאה
כמו סוג... של מסנן חי.
אתה מאמין בזה? אני מתכוון, אחרי כ"כ הרבה שנים.
מי אמר שחרקים לא
היצורים החביבים על האל?
ישו הלך על המים,
כמו יתוש.
רעיון התחייה מחדש.
זה לא זר לנמלים,
או לעכבישים.
הם יכולים לשרוד בתוך סלע במשך מאות שנים...
עד שמישהו בא ומשחרר אותם.
ודאי.
זה מאוד חינוכי, אך אינני מבין מדוע אתה מספר לי זאת.
אני גוסס, מר גריס.
אני עומד להראות לך משהו.
האזמל אכל אותי בחיים.
חתיכה אחר חתיכה.
כימותרפיה, רדיותירפיה, פסיכותרפיה...
הסתכל קרוב, ידידי.
חצי מהגוף שלי כאן, בתוך ארון התצוגה.
והחצי השני...
כבר התפריט.
או שזה נלעס בזמן שאנו מדברים.
לא. זה שלי.
אתה משתמש בזה?
אתה?
מתאונה.
איזה רפה שכל.
אנג'ל.
הנה אני, דוד.
הנה אני.
הו, מר גריס.
דודי נהיה חסר סבלנות.
דה לה גוארדיה.
שנינו איבדנו משהו.
אז..
סוף-סוף השגת את ... מה שזה לא יהיה...
מר גריס?
אולי תמשיך את המשחק.
אחרי הכל, יש לך ת'צעצוע.
אך אני שומר על ההוראות.
ואני לא מוותר.
זה לא יכול להיות אפשרי.
זה לא יכול אפשרי, לעזאזל.
אורורה, אלי.
אורורה?
אני יודע שהשגת את זה.
אורורה?
את פוחדת?
את חושבת שיקרה לי משהו?
את אמידה לחזור לשם?
זה כבר קרה לי, עם אביך.
את זוכרת אותו קצת?
כן...
אני מאמין.
כשהוא היה בגילך.
הוא שמע מישהו או משהו מדבר על
אלו שמתו מסרטן ריאות
אז,כשבאתי מהעבודה,
ראיתי שהסיגריות שלי נעלמו.
אחרי שחיפשתי כל היום, נכנסתי לאמבטיה,
ואני מוצא חבילה אשר בה פיסות קטנות של טבק
צפות בשירותים.
רק חתיכות.
אני חושב שהוא הבין שלשבור את הסיגרים שלי
לא עזרה בכלל.
אך לפחות זה גרם לי להבין שהוא דאג.
וזה גרם לו להבין שזה גרם לי להבין
אתה יודע...
אינני יודע מה קורה לי...
אך אני חושב שיותר טוב שנישאר לבד.
(מתכת נפרסת)
(תקתוק)
(דפיקה על הדלת)
- אני צריך את עזרתך.. - רק דקה.
מהר, מתוק, אנו נאחר.
מי אתה, קטן אחד?
אל?
אתה כ"כ טוב אליי.
אינני מבינה מדוע אינני יכולה לרכוס את השמלה הזאת.
זו אותה החצאית שלבשתי בריקוד בשנה שעברה.
כמעט סיימתי.
איך אני יכול לשנות כ"כ הרבה בזמן כה קצר?
(מחיאות כפיים)
(מוזיקה מתנגנת)
זוכר את זה?
אם אני זוכר?
# לא, אינני יכולה לקבל זאת שכל זה נגמר#
#החיים הללו שמו אותנו בנפרד... #
אם אני זוכר?
אני כל הזמן חושבת על הפעם הראשונה שראיתי אותך
איך חשבתי שלעולם לא תשים לב אליי.
הרגשתי כמו אף אחת ש...
זה מה שהאדריכלים קוראים לו "וקטורים".
אלו הדברים הקטנים שתומכים בגדולים.
- איך הם תומכים? - האמת היא שהעמודים...
- מורה, האם אתה יכול לראות? - דקה, מנואל.
- לחיים. - לחיים.
- כסף ואהבה.
לחיים.
- מה לא טוב? - הא?
-משהו לא טוב? - לא, תכף אחזור.
- לאן אתה הולך? - אני לוקח משהו לשתות.
זה החום.
זה קורה לי כל הזמן.
- זה יותר טוב? - בהחלט.
כל פעם שאני שותה, אני צריך להשתין.
מאז שהייתי ילד.
איזו מסיבה מנוונת, לעזאזל!
בוא נראה, בוא נראה... לעזאזל עם זה.
ראה מה עשינו כאן.
זה חייב להיות הורס שערים ארגניטנאי
או פרואני משוחרר
מזדרגג.
אני קורע את התחת שלי כל השנה בשביל מסיבה...
בוא נלך.
תשע...שמונה...שבע...
שש.... חמש....
ארבע...שלוש...
שתיים...אחד...
(יצירה כלשהי מתנגנת)
זה היה תענוג וכבוד בשבילנו...
להביא אותך לביתך.
השידור הקלאסי
של מסיבת מועדון הנמרים השנתית.
כל הזמן חושב עלייך,
ומקווה שכל חלומותייך יתגשמו.
ואלה כל המטרות שהצבת
הגיע אל התוצאה השמחה מכולם.
דרך הדרך הטהורה ביותר.
פה, בביתן הזה ב-HTLM.
אני מרגישים מכובדים, מאושרים...
כן, מדוע לא? מוצפים באושר
לשרת אותך, לענות לשיחותייך.
גברת לורנצה מלה קולניה לוס ג'רדינס דה לה לוז.
שולחת ברכות חמות לכל המשפחה.
ומאחלת זמנים שמחים לכולם.
גברת לופיטה רקוול שולחת לנו ברכה
של תהילה לאל בגן עדן
ושלום על פני הארץ לאנשים הטובים.
- אתה... - אנו מתים...
שנה חדשה שמחה.
הגד לי היכן זה או שדודי לא יעזוב אותי במנוחה.
מה זה מדוייק... הדבר הזה?
למה האיש הזקן רוצה את זה?
הוא לא אמר לך?
אתה חושב שאני טיפש, נכון?
הוא חושב שזה יעזור לו להאריך את חייו.
(צחוק)
המזדרגג הזה לא עושה כלום חוץ מלעשות קקי ופיפי כל היום.
והוא רוצה לחיות יותר.
עזוב אותי במנוחה.
עשה מה שאתה רוצה, אך עזוב אותי במנוחה.
ודאי, אדוני.
אעזוב אותך, כאשר...
ואם...
הוא מרצה אותי.
תפסת?
קום.
(שירה)
לעזאזל!
(בקבוק נשבר)
כמה שקט.
כל הדם הזה, אלי.
כל הדם הזה הוא שלי.
אני גוססת.
כמה מוזר.
הכל הפוך.
ואני מתה...
לבד.
אל תתן לי למות היום.
הו, זה כואב כ"כ.
אני יכול להתנגד הרבה יותר...
הרבה יותר.
הו, אורורה.
(סירנות משטרה במרחק)
(מוזיקת החוואי מתנגנת)
מעולה, טיטו.
מעולה.
המצח יוצא מושלם.
כמו שום דבר שקרה פעם.
- זו עבודתך הטובה ביותר. - היית רוצה.
יש לו את סודותיו.
הנה,אני נותן לזה מהות...
מרקם..
אני נותן לזה צבע
הם חושבים שאני ממש אומן
כן...
אך על תעבוד על זה יותר מדי קשה, אנו עומדים לשרוף אותו.
מה?
בן פרוצה, למה התכוונת כשאמרת "שרפת אותו"?
היית צריך לומר לי. לא הייתץי משחק איתו, מזדרגג.
אל, נוח בשלום.
זה נראה שאף אחד לא מכבד את עבודתי פה.
מדוע הם לא סיפרו לי? אתה, מדוע לא סיפרו לי?
- הא? - האלמן שינה את דעתה.
זה נראה שלבחור לא היה שום דבר מוכן.
לא קבר, שום דבר.
כולם אותו דבר.
נצח, המזדרגגים.
ניתוח פלסטיק ואתה
ניתול פלסטיק מנוגד ל...
(צלצול פעמון הדלת)
לעזאזל.
- כן, דוד. - בוא לכאן מיד.
בן פרוצה טיפש!
דביל.
- אני רוצה לדעת מה קרה. - אהיה בדיוק שם.
חרא.
אינני יכול לספוג זאת.
לא נגעתי בו, המכונית התגלשה.
- נפלה מהצוק. - הינך רפה שכל!
(חבטה)
דוד...
מה לגבי ליבו?
מה לגביו?
הכאבת לו באיזו דרך?
אמרתי לך לא נגעתי בו!
מכוניתו התחלקה היא נפלה מהצוק...
בדקת את ליבו?
זאת לא הייתה נשיכה.
האם משהו, במקרה, נקב את זה?
מה ההבדל? הוא מת.
זה עושה את כל ההבדל, כל ההבדל!
הו, אתה חיה מגושמת. אינך יכול לעשות דבר נכון.
אחרי כל השנים שבהם חשבתי שיש איזושהי תקווה בשבילך.
אך אתה חסר שימוש, חסר שימוש.
בטח עד עכשיו הספקת להרוס את כל הדבר.
איך מישהו יכול להיות מת יותר ממת?
אתה לא יודע שום דבר על מוות.
איני מבין.
לא, אינך מבין.
ואתה תישאר כך.
אך יש דבר אחד אחרון שאתה צריך לעשות.
וכדאי שתעשה זאת נכון.
מכיון שאינני הולך לנוח עד שאקבל מה שהוא כל כולו שלי.
וגם לא אתה.
הסתכל עליך
(צחוק)
איך הייתה ההתעוררות?
אתה לא הולך לגן עדן כך, נכון?
ערום... נשיקות בכל מקום.
(גז שורק)
בוא.
...15 דקות חלפו
היכנס, זהו ביתך.
טיטו, אדון דה לה גוארדיה הוא...
היה חבר של המת.
הוא רוצה לראות את הגופה...
פעם אחת אחרונה.
בוודאי,
ממוצע או נאות?
- (זכוכית נשברת) - הו..
(טלפון מצלצל)
הלו?
כן?
מרסדס...
(תקתוק)
(אורורה מהמהמת)
זה בשבילי?
מרסדס היקרה...
כתבתי שורות אלה עם קושי גדול.
(ניגון פסנתר)
רציתי שתדעי ש...
איכשהו,
איכשהו...
אני עדיין בחיים.
וכואב לי להיות בחיים.
והצמא בוער בי,
ואני מרגיש אדיש לגבי הכל...
היום...
בית זה...
ואתה.
אורורה נשארת איתך,
היא...
אשאיר לך מכתב זה.
בזמן שקראת את זה...
הייתי בחוץ, סידרתי סוג כלשהו של פגישה.
עסקים לא גמורים.
מאז שהפסדתי הכל, אני רוצה להבין מדוע לבסוף.
רק היום.
אני מבין עד כמה התגעגעתי אלייך.
קיוויתי לראותך כשאחזור...
וזה שרצית לראותי...
לא משנה באיזו צורה אני...
אוהב אותך...
ג'יסוס
(רעם)
(הדהוד)
אורורה...
אלי, מה אתה עושה כאן?
אמרתי לך לא לבוא.
סלק את זה.
לא ראית שיכלו להרוג אותנו?
לא ראית שהיינו בסכנה?
זה עובד?
ידעתי שתחזור.
אם אתה מחפש את הדפים החסרים,
אתה מבזבז את זמנך. אכלתי אותם.
הארוחה הטובה ביותר שהייתה לי כבר שנים.
אתה מדבר על נצח ראה אותי, ראה את עורי.
זה מפרק, נופל חלק אחר חלק.
קלף את זה.
על מה אתה מדבר?
קלף את זה.
ראה.
מה קורה לי?
נולדת מחדש.
(זמזום)
מה זה לעזאזל, זקנה יבשה שכמותך?
מה זה, למה העור החדש?
ואל תענה לי בחידות.
אתה מדבר על חרקים,
אלכימאים, חפצים מלאכותיים.
אך מה זה הדבר שאני צריך?
דם.
בן אנוש?
בוודאי.
אינך יכול להרוויח נצח עם פרה או חזיר.
אני יכול להשמיד את החפץ המלאכותי...
להרוס את זה.
כרצונך.
אם המכונה הולכת, אני הולך.
אך...
אנו יכולים לחלוק...
- נצח. - מה אכפת לי מנצח?
אינני רוצה להיות נצחי, אני רק רוצה לצאת מזה.
זה אפילו יותר טוב.
זו דרך החוצה.
אך קודם כל, המכונה.
אינני בוטח בך.
אינני רואה שיש לך אפשרות.
הביאי לי את זה, יקירתי. בחיית, אני יודעת מה אני עושה.
אתה ראשון.
דרכי החוצה.
כרצונך.
אתה אפילו לא מדמם נכון.
ועכשיו הלב...
אלי, אורורה.
דוד?
דבר אליי.
בואו נלך עכשיו...בואו נלך.
בבקשה.
(צלצול)
חג מולד שמח.
(צחוק מרושע)
חג מולד שמח.
שלי, שלי הכל שלי.
שלי, שלי, שלי
מלאך...
דיי.
נתת לי לחכות מספיק.
(צעדים מתקרבים)
אתה...
לעזאזל... לא אפי שוב.
זה חייב להיגמר.
הו, מר גריס...
עכשיו אני צריך להרוג אותך שוב.
אה!
מר. גריס...
לכי...
בוא לכאן, יקירי.
בוא לכאן.
מלאך.
כמה זמן לוקח להרוג אותך, לעזאזל.
אתה תפסיד יותר ממני.
שלי זה רק כאב.
תתכונן ליותר.
מה...
סבא.
לא!
אני ג'יסוס.
גריס.
ג'יסוס גריס.
מוקדש לזכרה של ג'וזפינה קאמברוס.