רוחות רפאים קיימות באמת.‏
לפחות את זה אני יודעת.‏
בפעם הראשונה שראיתי רוח רפאים,‏ הייתי בת עשר.‏
זו הייתה רוחה של אמי.‏
היא נפלה קורבן לכולרה השחורה.‏
אבא הזמין ארון קבורה סגור וביקש שלא אסתכל.‏
לא נשקתי לה לשלום.‏
לא נפרדתי ממנה.‏
"ויאמר אלוהים.‏.‏.‏"
לא נאמרו מילים אחרונות.‏
"הנה מקומך לצדי.‏.‏.‏"
כלומר.‏.‏.‏
עד הלילה שבו היא שבה.‏
בתי,‏
בבוא העת.‏.‏.‏
היזהרי מקרימסון פיק.‏
יחלפו שנים עד שאשמע את קולה שוב,‏
או אבין את אזהרתו הנואשת.‏
אזהרה שמעבר לזמן,‏
אזהרה שהבנתי את פשרה.‏.‏.‏
רק כשהיה כבר מאוחר מדי.‏
"קרימסון פיק"
תמד-‏שעורה ושיכר!‏ מתוקים ומרים!‏
"‏באפלו,‏ ניו יורק,‏ 14 שנה לאחר מכן"‏
אדית'.‏
אלן,‏ מתי חזרת?‏ -‏לפני שבועיים.‏
חשבתי שיוניס סיפרה לך.‏
לא,‏ לא שמעתי דבר.‏
היא כבשה את לונדון בסערה.‏
מה אתה עושה פה?‏
אני פותח מרפאה למעלה.‏
אני נפגשת עם אוגילבי ב-‏10,‏
כדי לראות אם ירצה להוציא לאור את כתב היד שלי.‏
את יודעת שרק 9 עכשיו.‏
אני יודעת,‏ אבל לא יכולתי לחכות עוד.‏
בכל מקרה,‏ ברצוני להכניס מספר תיקונים.‏.‏.‏
אם יש לך זמן פנוי,‏ בואי לבקר אותי.‏
פגשנו אותו במוזיאון הבריטי,‏
בסתיו אשתקד,‏ כשביקרנו את אלן.‏
אימא.‏ -‏לא תאמינו כמה הוא יפה תואר.‏
הוא חצה את האוקיינוס עם אחותו,‏ רק כדי לראות שוב את יוניס.‏
אימא,‏ הוא בא לכאן למטרות עסקים.‏
שמעתי שהוא ברונט.‏
מה זה "‏ברונט"‏?‏
אריסטוקרט מסוג כלשהו.‏
אדם המתפרנס מהקרקע שאנשים אחרים מעבדים בעבורו.‏
טפיל בעל תואר אצולה.‏
הטפיל הזה מקסים בהחלט.‏.‏.‏
ורקדן נפלא.‏
אבל זה לא מעניין אותך,‏ נכון,‏ אדית',‏
ג'יין אוסטן הצעירה שלנו?‏
היא מתה רווקה זקנה,‏ לא?‏
אימא,‏ אנא ממך.‏
זה בסדר.‏ למען האמת,‏ גברת מק'מייקל,‏
הייתי מעדיפה להיות מרי שלי.‏
היא מתה אלמנה.‏
אלן.‏
מיס קושינג.‏
הקדמת.‏
רק במעט.‏
סיפור רפאים.‏
אביך לא אמר לי שמדובר בסיפור רפאים.‏
זה לא סיפור רפאים.‏
זה סיפור שיש בו רוח רפאים.‏
הרוח היא רק מטפורה.‏
מטפורה?‏
לעבר.‏
יש לך כתב יפה.‏ חזק ובוטח.‏
מיס קושינג,‏
הרשי לי להשיא לך עצה.‏
הוא אמר לי שחסר סיפור אהבה.‏
אתה מאמין?‏
אוגילבי טיפוס מיושן.‏
הוא אמר זאת רק משום שאני אישה.‏
כולם מתאהבים,‏ יקירתי.‏ אפילו נשים.‏
אינני רוצה לכתוב סיפור אהבה כזה.‏
ובכן,‏ יקירתי,‏ קיוויתי להעניק לך שי לרגל הצלחתך.‏
אני בנאי,‏ יקירתי.‏
אם יש דבר אחד שאני יודע,‏
זה כמה חשוב להשתמש בכלי המתאים לעבודה.‏
הוא יפהפה.‏
למען האמת,‏ אבא,‏ קיוויתי להדפיס את כתב היד,‏
במשרדך.‏
להדפיס אותו?‏
בכוונתי לשלוח אותו ל"‏אטלנטיק מאנת'לי"‏,‏
אבל הבנתי שכתב היד שלי נשי מדי.‏
הוא מסגיר אותי.‏
ללא ספק.‏
אי אפשר שלא להעריך
את האופן שבו הכרכוב משובץ
כחלק מהעיצוב הכללי של השעון.‏
זה ייקח לי יום שלם,‏
אבל ייראה מרשים למדי,‏ אינך חושבת?‏
כן.‏
בוקר טוב,‏ מיס.‏
סליחה על ההפרעה.‏
יש לי פגישה עם מר קרטר אוורט קושינג.‏
חי נפשי,‏ עם האיש הגדול בכבודו ובעצמו.‏
חוששני שכן.‏
"‏סר תומאס שארפ,‏ ברונט"‏.‏
הוא יגיע עוד מעט.‏ -‏תודה.‏
אני מקווה שאינך מאחר.‏
הוא שונא איחורים.‏
כלל וכלל לא.‏ למעשה,‏ הקדמתי קצת.‏
חוששתני שהוא שונא גם שמקדימים.‏
סליחה,‏ אינני רוצה לחטט,‏
אבל זה כתב יד של רומן,‏ הלא כן?‏
כן.‏ -‏בשביל מי את מתעתקת אותו?‏
הוא צריך להישלח לניו יורק מחר,‏ ל"‏אטלנטיק מאנת'לי"‏.‏
ובכן,‏ מי שלא כתב אותו.‏.‏.‏
הוא מוצלח למדי,‏ אינך סבורה כן?‏
באמת?‏ -‏הוא בהחלט לכד את תשומת לבי.‏
אני כתבתי אותו.‏
הוא שלי.‏
רוחות רפאים?‏
הרוחות הן רק מטפורה.‏.‏.‏
רוחות תמיד ריתקו אותי.‏
במקום שאני בא ממנו,‏
אסור להקל ראש ברוחות רפאים.‏
סר תומאס שארפ.‏
ברוך הבא לעירנו היפה.‏
אדוני,‏ לעונג הוא לי.‏
אני רואה שפגשת כבר את בתי אדית'.‏
מכרות החימר של שארפ
הם ספקי חימר בצבע ארגמן טהור לבית המלוכה מאז 1796.‏
בצורתה הנוזלית,‏
היא עשירה בעופרות ונוחה לעיצוב
וניתן לייצר ממנה לבנים ורעפים חזקים במיוחד.‏
כרייה מופרזת ב-‏20 השנים האחרונות
פגעה במרבית המרבצים הישנים שלנו.‏
זו "‏מקצרת-‏חימר"‏ שעיצבתי בעצמי.‏
היא משנעת את החימר למעלה,‏
בשעה שהיא חופרת באדמה.‏
אין לי ספק.‏.‏.‏
שהמכונה הזו תחולל מהפכה בתחום כריית החימר.‏
כבה אותה,‏ בבקשה.‏
האם בדקת אותה?‏ בקנה מידה מלא?‏
עוד לא,‏ אדוני,‏ אנחנו קרובים מאוד.‏ אנחנו מקווים שבעזרת מימון.‏.‏.‏
אז מה שיש לך,‏ למעשה.‏.‏.‏
זה צעצוע ומילים יפות.‏
מר קושינג.‏.‏.‏
כבר ניסית ונכשלת
לגייס הון בלונדון,‏
באדינבורו,‏
במילאנו.‏ -‏כן,‏ נכון,‏ אדוני.‏
ועכשיו אתה כאן.‏
אכן,‏ אדוני.‏
האנשים היושבים סביב השולחן הזה,‏
כולנו,‏
הגענו למעמדנו בזכות עבודה קשה ומאומצת.‏
טוב,‏ אולי לא כולנו.‏ מר פרגוסון הוא עורך דין.‏
אבל זו לא אשמתו.‏
אני התחלתי כפועל בענף הפלדה.‏
בניתי בניינים לפני שיכולתי לרכוש אותם.‏
הידיים שלי.‏
תרגיש אותן.‏
הן מחוספסות.‏
הן משקפות את מי שאני.‏
לעומת זאת,‏ אתה,‏ אדוני,‏
כשלחצתי את ידך.‏.‏.‏
מעולם לא הרגשתי ידיים כה רכות.‏
באמריקה,‏ אנחנו מסתמכים על מאמץ,‏ לא על זכות אבות.‏
כך בנינו את הארץ הזו.‏
אני כאן עם כל מה שיש לי,‏ אדוני.‏
שמי,‏ פיסת קרקע
והרצון להפיק ממנה תועלת.‏
אתה יכול לכל הפחות להקדיש לי את זמנך
ולתת לי הזדמנות להוכיח לך ולאדונים הנכבדים האלה,‏
שרצוני,‏ אדוני היקר,‏
הוא חזק לפחות כמו שלך.‏
אני צריך ללבוש מחוך.‏
לא נכון.‏ אתה נראה נאה מאוד.‏
באמת?‏
כן,‏ בחור צעיר.‏
אשמח מאוד אם תשני את דעתך ותצטרפי אליי.‏
גב' מק'מייקל יגעה וטרחה רבות.‏
"‏הלורד פונטלרוי הקטן"‏ יהיה שם.‏
אתה מתכוון לתומאס שארפ?‏
סר תומאס שארפ,‏ ברונט.‏
מתברר שיוניס הצעירה מצאה חן בעיניו.‏
ראיתי שריגלת אחרינו,‏ ילדתי.‏
האומנם הייתה הצעתו שערורייתית עד כדי כך
שהצדיקה את תגובתך התקיפה?‏
הבעיה לא הייתה בהצעה,‏ יקירתי.‏
אלא בו.‏
משהו בו לא מוצא חן בעיניי.‏
אינני יודע מה זה.‏
ואינני אוהב לחיות בחוסר ידיעה.‏
אני ראיתי בעל חלומות הניצב בפני מפלה.‏
ראית את החליפה שלו?‏
היא הייתה מחויטת להפליא,‏ אך לפחות בת עשר שנים.‏
היית חדת אבחנה הרבה יותר ממני.‏
נעליו היו עשויות בעבודת יד,‏ אך שחוקות.‏
זה בטח ד"‏ר מק'מייקל הצעיר.‏
הוא בא לאסוף אותי במכוניתו החדשה.‏
בואי לפגוש אותו.‏ תאמרי לו שלום.‏
הוא פתח זה עתה מרפאה חדשה.‏
והוא תמיד חיבב אותך מאוד.‏
אני יודעת,‏ אבא.‏
ערב טוב,‏ מארי.‏
ערב טוב,‏ ד"‏ר מק'מייקל.‏
ערב טוב,‏ מר קושינג.‏
אלן.‏
שלום,‏ אדית'.‏
בחיי,‏ אתה נראה מהודר,‏ אלן.‏
סתם משהו שזרקתי על עצמי.‏
אדית' צריכה להיות יפהפיית הנשף הערב.‏
אינך מסכים אתי,‏ אלן?‏
למיטב זיכרוני,‏ דעתה של אדית' אינה נוחה מאירועים חברתיים לא רציניים.‏
תיהנו במסיבה,‏ בחורים.‏
אל תיתן לו לשתות יותר מדי.‏
היי!‏
אז היא לא באה?‏
עקשנית כמו פרד.‏
ממי היא ירשה את זה?‏
אני לא מתלונן.‏
אני אוהב את זה.‏
"‏אלרדייל הול"‏.‏
"‏קמברלנד ברונט שארפ ואלרדייל הול"‏
אבא,‏ שכחת משהו?‏
מה העניין?‏
מה את רוצה?‏
היזהרי מקרימסון פיק.‏
סליחה,‏ מיס.‏ את בסדר,‏ מיס?‏
מה קרה?‏ -‏עזרי לי לקום,‏ בבקשה.‏
סר תומאס שארפ בדלת.‏
תומאס שארפ?‏
הוא נוטף מים ומתעקש להיכנס פנימה.‏
לא בא בחשבון,‏ אנני.‏
אמרי לו ללכת מכאן.‏
ניסיתי.‏ -‏ו.‏.‏.‏?‏
הוא רוצה לדבר אתך.‏
מיס קושינג.‏
את בסדר?‏ את נראית חיוורת במקצת.‏
אינני חשה בטוב,‏ סר תומאס.‏
אבי אינו בבית.‏ -‏אני יודע.‏
חיכיתי בגשם שילך.‏
אני יודע שהוא הלך לקבלת הפנים בבית מק'מייקל,‏
גם פניי מועדות לשם.‏
אבל הם גרים בבידוול פארקווי,‏ אדוני.‏
זו שכונת מאסטן פארק.‏
אתה אבוד לגמרי.‏
בהחלט.‏
ואני זקוק נואשות לעזרתך.‏
באיזה עניין?‏
בעניין השפה,‏ בראש ובראשונה.‏
עינייך הרואות,‏ אינני דובר אף מילה באמריקנית.‏
אמרי לי,‏ מדוע את רוצה להישאר כאן?‏
לבדך.‏
אלן,‏ זה סר תומאס שארפ.‏
סר תומאס,‏ ד"‏ר אלן מק'מייקל.‏
הרופא הטוב ביותר בעיר,‏ אם אינך בקו הבריאות.‏
שמעתי רבות על אודותיך מאמי ומאחותי.‏
אם כי אני חייב להודות
שהתקשיתי להבין איזה תואר אתה נושא.‏
"‏ברונט"‏.‏
אדית' באדיבותה הסבירה לי.‏
אדית',‏
זאת ליידי לוסיל שארפ,‏
אחותי.‏
נעים מאוד לפגוש אותך,‏ מיס קושינג.‏
אחי התעכב לא מעט בגללך.‏
זה הזמן.‏
יוניס המסכנה כמעט התייאשה.‏
לדבריה,‏ אף ג'נטלמן אמריקני אינו יודע לרקוד ואלס כהלכה.‏
בואי אתי.‏
התפתחות מעניינת,‏ האין זאת?‏
בהחלט.‏
גבירותיי ורבותיי,‏
אנא פנו מקום.‏
הברונט יראה לנו כיצד רוקדים ואלס.‏
בסגנון אירופאי.‏
גב' מק'מייקל,‏ ברצוני להתנצל.‏
אדית',‏ לא ציפינו לך.‏
אני יודעת.‏ אני בטוחה שאין לי מקום.‏.‏.‏
אל תדאגי,‏ ילדתי.‏
לכל אדם יש מקום משלו.‏
אדאג שתמצאי את מקומך.‏
ואלס.‏
ריקוד לא מסובך.‏
הגברת עומדת מעט משמאל לאדון המוביל.‏
שישה צעדים בסיסיים,‏ זה הכול.‏
אבל אומרים שהמבחן האמיתי לריקוד ואלס מושלם
הוא שיהיה כה מהיר,‏
כה עדין
וכה חלק,‏
עד שלהבת הנר שביד הרקדן המוביל לא תכבה.‏
לשם כך דרושה.‏.‏.‏
בת הזוג המושלמת.‏
האם תהיי בת זוגי?‏
לא נראה לי.‏ תודה.‏
אבל בטוחתני שיוניס תשמח לרקוד אתך.‏
אני מתאר לעצמי.‏
אבל ביקשתי ממך.‏
למה אנחנו עושים את זה?‏
אני נוהג לעצום את עיניי כשאני חש אי-‏נוחות.‏
הכול קל יותר ככה.‏
אינני רוצה לעצום את עיניי.‏
אני רוצה להשאיר אותן פקוחות.‏
מר הולי.‏
מר קושינג.‏
אני אוהב לבוא למועדון השכם בבוקר.‏
כך כולו עומד לרשותי.‏
דרך נהדרת להתחיל את היום,‏ אדוני.‏
אני רוצה שתערוך חקירה בנוגע לאדון צעיר ואחותו.‏
"‏תומאס שארפ,‏ לוסיל שארפ"‏
יש בהם משהו חשוד.‏ אני רוצה תוצאות.‏
בהקדם האפשרי.‏
אינך משתמש בטיפות באופן קבוע.‏
אדית',‏ היכנסי.‏
אני חייב להתעקש על כך.‏
קח את המרשם לרוקח ובקש ממנו שייצמד להוראות.‏
ותקפיד על המינון.‏
"‏טוקסיקולוגיה של העין"‏.‏ "‏מורפולוגיה של עצב הראייה"‏.‏
"‏עקרונות ההשתברות האופטית"‏.‏
וארתור קונאן דויל.‏
אתה רואה בעצמך בלש?‏
לא ממש,‏
אבל הוא רופא עיניים,‏ בדיוק כמוני.‏
בואי.‏
אני חושב שמה שאראה לך ימצא חן בעינייך.‏
קל לזייף צילומי רוחות רפאים.‏
אולם כשמשתמשים בלוחות צילום,‏
זה בלתי אפשרי.‏
קניתי את אלו בלונדון.‏
הם אמיתיים.‏
התמונה נקלטת בציפוי מלחי הכסף.‏.‏.‏
בלתי נראית בעין לא-‏מזוינת.‏
זה נקרא "‏תמונה סמויה"‏.‏
אני מאמין שבתים,‏ מקומות.‏.‏.‏
באמצעות רכיבים כימיים המצויים באדמה
או מינרלים המצויים בסלעים,‏
יכולים לשמר דמויות.‏.‏.‏
או בני אדם שאינם חיים עוד.‏
אבל לא כל אחד יכול לראות אותם.‏
האיש שיצא מכאן,‏
בין שאר החוליים שלו,‏ הוא עיוור צבעים.‏
הוא לא יבחין לעולם בצבעים אדום וירוק.‏
הוא מקבל את עובדת קיומם רק משום שזו דעת הרוב.‏
אולי אנחנו מבחינים בדברים רק כשמגיע הזמן שנראה אותם.‏
מעולם לא שוחחת אתי על תחומי העניין האלו,‏ אלן.‏
מעולם לא נתת לי הזדמנות.‏
אדית',‏ אני מבין ששארפ ואחותו מסקרנים אותך,‏
אך למען טובתך האישית,‏
התקדמי בזהירות,‏ זה כל מה שאני מבקש.‏
נעדרת מכאן זמן רב,‏ ו.‏.‏.‏
הסתדרתי איך שהוא.‏
לא,‏ אדית'.‏.‏.‏
אני חושב שזה משתפר בכל פעם שאני קורא את זה.‏
וסיפור האהבה לא מפריע לי כלל.‏
רק פרק או שניים.‏
זה מוצא חן בעיניי.‏
תודיע לי מה דעתך.‏
אסיים לקרוא אותו עכשיו.‏
זה פרפר?‏
לא.‏
אבל הוא יהיה בקרוב.‏
לא ראיתי אותם.‏
הם גוססים.‏
השמש היא מקור החום שלהם,‏
וכשהיא נוטשת אותם,‏ הם מתים.‏
זה עצוב.‏
לא,‏ זה לא עצוב,‏ אדית'.‏ זו דרכו של הטבע.‏
זה עולם פראי של דברים שמתים
או טורפים זה את זה,‏ ממש תחת כפות רגלינו.‏
אני בטוחה שזה לא הכול.‏
דברים יפים הם שבריריים.‏
בבית יש לנו רק עשים שחורים.‏
יצורים מרשימים,‏ ללא ספק,‏ אבל נטולי יופי.‏
הם מתרבים באפלה ובקור.‏
ממה הם ניזונים?‏
מפרפרים,‏ חוששתני.‏
אתה בטוח בנוגע אליה?‏
אני לא בטוחה שהיא הבחירה הנכונה.‏ היא צעירה מדי.‏
היא רק ילדה,‏ תומאס.‏
לוסיל,‏ כבר הסברתי לך.‏
אזדקק לטבעת.‏
הטבעת שלי.‏
הרווחתי אותה ביושר.‏
ארצה אותה בחזרה.‏
אם כן,‏ עלייך לקוות שאצליח.‏
זה הפריט האחרון שאנחנו יכולים למכור.‏
אינך מוכר אותה.‏
אנחנו קונים משהו תמורתה.‏
מר הולי,‏ משהו לא כשורה?‏
מר קושינג.‏
אינני מרבה לבשר בשורות רעות,‏
אבל כשזה קורה,‏ אני מתעקש למסור אותן בעצמי.‏
אל תפתח אותה כאן.‏
זה הזמן.‏
אדית',‏ אני יכול לדבר אתך?‏
רק רגע,‏ אלך לקרוא לאבי.‏
אבא,‏ כולם מחכים.‏
אבוא מיד.‏
מיס קושינג.‏
אדית',‏ אין לי זכות לבקש זאת,‏ אבל.‏.‏.‏
סר תומאס.‏
אני יכול לשוחח אתך במשרדי,‏ בבקשה?‏
אתך ועם אחותך,‏ אם תואיל בטובך להביא אותה.‏
בתי,‏
הודיעי לאורחים שנצטרף אליהם בעוד רגע.‏
ליידי לוסיל.‏
סר תומאס,‏ בפגישתנו הראשונה,‏
התקשית ודאי להבחין שאינני מחבב אותך.‏
הבהרת זאת היטב,‏ אדוני.‏
אבל קיוויתי שבמרוצת הזמן.‏.‏.‏
זמנך חלף,‏ סר תומאס.‏
אתה מוכן לדבר בצורה ברורה,‏ מר קושינג?‏
אדבר ברורות,‏ עלמתי.‏
אולי יותר מכפי שהיית רוצה.‏
בימים האחרונים,‏
אחיך מצא לנכון.‏.‏.‏
לערבב עסקים והנאה,‏
על ידי קשירת קשרים חברתיים עם בתי.‏
בתי היחידה.‏
אדוני,‏ אני יודע שאינני יכול להציע לה מעמד ראוי,‏
אבל האמת היא.‏.‏.‏
שאתה מתאהב בה.‏
כן?‏
אתה משחק את התפקיד בהצלחה רבה.‏
לפני ימים אחדים,‏ בתי שאלה אותי
מדוע אינני מחבב אותך.‏
בכנות,‏ לא הייתה לי תשובה טובה אז.‏
אבל כעת יש לי.‏
המסמך הזה.‏.‏.‏
סיפק לי את התשובה.‏
זו הפעם הראשונה שראיתי אותך מגיב בכנות.‏
האם היא יודעת?‏
לא.‏
אבל אספר לה,‏
אם זה מה שיידרש כדי לסלק אותך מכאן.‏
אדוני,‏ אני יודע שתתקשה להאמין לי.‏.‏.‏
אתה אוהב אותה.‏
אני יודע.‏ אתה חוזר על עצמך.‏
עכשיו,‏ את.‏.‏.‏
את נראית לי טיפוס שקול יותר,‏ יקירתי.‏
זה נדיב במידה מוגזמת,‏ אני יודע.‏
אבל על מנת שאכבד את ההמחאה,‏ יש לי שני תנאים:
יש רכבת שיוצאת לניו יורק מחר השכם בבוקר.‏
את ואחיך חייבים לעלות עליה.‏
האם אנחנו מבינים זה את זה?‏
בהחלט.‏
מה התנאי השני?‏
הוא נוגע לבתי.‏
הלילה חובה עליך.‏.‏.‏
לשבור את לבה לרסיסים.‏
גבירותיי ורבותיי,‏
יש לנו הודעה בלתי צפויה.‏
סר תומאס.‏
תודה,‏ מר קושינג.‏
גבירותיי ורבותיי,‏
כשרק הגעתי לאמריקה,‏ לבי היה.‏.‏.‏
מלא עד גדותיו ביצר הרפתקנות.‏
העתיד נראה כאן כבעל משמעות אמיתית.‏
כולכם הרעפתם עליי חמימות וידידות.‏
אבל לעת עתה.‏.‏.‏
היו שלום.‏
מי ייתן וניפגש שוב.‏
אולי על חוף אחר.‏
אחותי ואני מפליגים לאנגליה.‏.‏.‏
בדיוק עם בוא החורף.‏
לחיי ידידות נצח.‏
סלחו לי.‏ סליחה.‏
אדית'.‏
אתה עוזב אותנו.‏
עלינו לשוב הביתה לאלתר ולטפל בעסקינו.‏
שום דבר לא מעכב אותנו באמריקה.‏.‏.‏
אני מבינה.‏
הספר שלך.‏
קראתי את הפרקים החדשים.‏ אשלח לך אותם בבוקר.‏
יפה מאוד מצדך,‏ תודה.‏
את רוצה עדיין לדעת מה דעתי?‏
אם אני מוכרחה.‏
הוא רגשני להחריד.‏
הייסורים שאת מתארת בכזו רצינות.‏.‏.‏
הכאב,‏ האובדן.‏
ברור שלא חיית באמת.‏
את יודעת רק מה שסיפרו לך סופרים אחרים.‏
מספיק!‏
את מתעקשת לתאר את ייסורי האהבה,‏
כשברור לכול שאינך יודעת עליהם דבר.‏
לא סיימתי עדיין!‏
על מה את חולמת?‏
גבר טוב לב?‏
נפש טהורה שתוכלי לגאול אותה?‏
ציפור פצועה שתוכלי לטפל בה?‏
שלמות.‏
האהבה אינה יודעת שלמות,‏ אדית'.‏
אני מציע לך לחזור אל רוחות הרפאים ומחוזות הדמיון שלך.‏
ומוקדם ככל האפשר.‏
אינך יודעת מאומה על נפש האדם,‏ או על האהבה,‏
או על הכאב הכרוך בה.‏
את ילדה מפונקת ותו לא!‏
איך המים היום,‏ בנטון?‏
רותחים.‏
בדיוק כמו שאתה אוהב,‏ אדוני.‏
טוב מאוד.‏
תזמין לי בטובך קותלי חזיר וביצים.‏
אתחיל בקפה,‏ אם הוא חם.‏.‏.‏
וכוסית פורט.‏
מיד,‏ אדוני.‏ ו"‏הניו יורק טיימס"‏?‏
אם תואיל בטובך.‏
לא.‏.‏.‏
מיס.‏
מה יש,‏ אנני?‏
סר תומאס שארפ הביא את כתב היד שלך הבוקר,‏
אבל לא רציתי להעיר אותך בשעה מוקדמת.‏
לא משנה,‏ אנני.‏ תודה.‏
תניחי אותו שם.‏
גם את המכתב?‏
כן,‏ גם את המכתב.‏
אדית' היקרה,‏
כשתקראי את השורות הללו אהיה הרחק מכאן.‏
אביך הבהיר לי שבמצבי הכלכלי הנוכחי
לא אוכל לפרנס אותך,‏
והסכמתי אתו על כך.‏
אנני!‏
הוא גם ביקש ממני שאשבור את לבך.‏
המעיל שלי!‏
שאקח על עצמי את האשמה.‏
וגם לכך הסכמתי.‏
ללא ספק מילאתי בהצלחה את שתי המשימות.‏
אבל דעי לך,‏
כשאוכל להוכיח לאביך
שכל מה שאני מבקש ממנו הוא הסכמתו ותו לא,‏
אז,‏ ורק אז,‏ אחזור אלייך.‏
שלך לעולמים,‏
תומאס.‏
תומאס ולוסיל שארפ.‏
חדרים 107 ו-‏108.‏
אבל חכי!‏
חכי!‏
מיס,‏ חכי!‏
תומאס?‏
תומאס!‏
הם עזבו הבוקר,‏ מיס.‏
הם יצאו ברכבת הראשונה.‏
את בסדר,‏ מיס?‏
אדית'.‏
לוסיל נסעה.‏
אביך שיחד אותי.‏.‏.‏
כדי שאעזוב.‏
אינני יכול לעזוב אותך,‏ אדית'.‏
אני מוצא את עצמי חושב עלייך אפילו.‏.‏.‏
ברגעים הבלתי הולמים ביותר במשך היום.‏
אני מרגיש כאילו.‏.‏.‏
חוט מקשר בין לבך ללבי.‏
ואם החוט הזה ייקרע,‏
בשל המרחק או הזמן,‏
לבי יחדל לפעום ואני אמות.‏
ואת.‏.‏.‏
את תשכחי אותי עד מהרה.‏
לעולם לא.‏
לעולם לא אשכח אותך.‏
אני חושש שעלייך לזהות את הגופה,‏ אדית'.‏
אין דרך אחרת.‏
חכו!‏
באתי ברגע ששמעתי.‏
אדית',‏ אל תסתכלי עליו.‏
אני אזהה אותו.‏
זה בלתי אפשרי.‏
אתה יודע שהייתי הרופא שלו,‏ פרגוסון.‏
ואני עורך הדין שלו,‏ ד"‏ר מק'מייקל.‏
צר לי,‏ זה לא צעד פורמלי גרידא.‏
אני חושש שזה הכרחי.‏
איך זה קרה?‏
הוא היה לבדו כנראה.‏
הרצפה הייתה רטובה.‏ איש אינו יודע.‏
מותר לי,‏ אדוני?‏
עזור לי להפוך אותו.‏
אל תיגעו בו ככה.‏
תפסיקו!‏ אל תיגעו בו ככה!‏
זה אבא שלי!‏
סלחי לי,‏ רציתי.‏.‏.‏
הוא יהיה בן 60 בשבוע הבא.‏
הוא חושש שגילו ניכר בו.‏
לכן הוא מתלבש בקפידה כה רבה.‏
לכן הוא יוצא להליכות ארוכות.‏
היד שלו קרה.‏
למה היא קרה כל כך?‏
ששש,‏ אני כאן לצדך.‏ אני כאן.‏
"אלרדייל הול"
"קמברלנד,‏ אנגליה"
אדון שארפ הצעיר.‏
שלום,‏ פינלי.‏ מה שלומך?‏
מעולם לא הרגשתי טוב יותר,‏ סר תומאס.‏
פינלי,‏ זאת אשתי.‏
אני יודע,‏ כבוד הלורד.‏ אני יודע.‏
אתם נשואים כבר זמן רב.‏
זמן רב?‏
על מה הוא מדבר?‏
אינני יודע על מה הוא מדבר.‏
משפחתו עובדת אצלנו זה מאות בשנים.‏ למעשה.‏.‏.‏
מי זה?‏
לא סיפרת לי עליו.‏
יש לו קולר.‏
אתה חושב שהוא כלב משוטט?‏
לא יכול להיות.‏
אין בתים נוספים בסביבה,‏ והעיירה הקרובה במרחק חצי יום הליכה.‏
מסכנון.‏
הוא מורעב.‏
אנחנו יכולים לגדל אותו?‏
כרצונך.‏
כבוד הליידי,‏ האם תרשי לי?‏
בחיי,‏ כמה חדרים יש כאן?‏
אינני יודע.‏
את רוצה לספור אותם?‏
מה דעתך?‏
הוא עונה על הציפיות?‏
בהחלט.‏
למרות שבפנים קר יותר מאשר בחוץ.‏
אני יודע,‏ זה נורא.‏
אנחנו משתדלים לשמור על הבית במצב טוב ככל האפשר,‏
אבל בגלל הקור והגשם,‏
אי אפשר למנוע את הרטיבות והבליה.‏
ובגלל המכרות שמתחתינו.‏.‏.‏
רצפת העץ נרקבת,‏
והבית שוקע.‏
לקחת את זה למעלה,‏ האדון הצעיר?‏
כן,‏ בבקשה.‏
זה לחדר ההלבשה.‏ אני אראה לך.‏
אבל איך מנהלים בית כזה?‏
רק אתה ולוסיל.‏
זאת זכות מולדת,‏
שאי אפשר לוותר עליה.‏
אבל אנחנו מסתדרים איך שהוא,‏ יקירתי.‏
הסדנה שלי בעליית הגג.‏
אני משתוקק להראות לך אותה.‏
קח את התיקים שלי לעליית הגג.‏ מיד אבוא.‏
אדית'.‏.‏.‏
לוסיל?‏
הווילונות היו סגורים יותר מדי זמן.‏
אתה מוכן להביא את זה לכאן?‏ -‏כן.‏
היי.‏
איפה מצאת את זה?‏
תומאס,‏ ראיתי אישה במעלית.‏
אישה?‏ את מתכוונת ללוסיל?‏
לא,‏ זאת לא הייתה לוסיל.‏
זה בטח היה צל.‏
לגרוטאה הזאת יש רצונות משלה.‏
הלחות בבית פוגעת בכבלים.‏
היא יורדת אל מכרות החימר.‏
לעולם אל תרדי מתחת לקומה הזו.‏
מה היצור הזה עושה כאן?‏
לוסיל.‏
תומאס.‏
ברוכה הבאה,‏ אדית'.‏
תודה.‏
הלכתי לדואר.‏
החלקים בשביל המכונה שלך הגיעו מבירמינגהם.‏
תצטרך לשלוח את פינלי להביא אותם.‏
נהדר.‏
משהו מטריד אותך,‏ אדית'?‏
משהו הבהיל אותי,‏ זה הכול.‏
צל.‏
הבית הזה מלא צללים,‏
חריקות וגניחות.‏
כדאי שתרגיעי את דמיונך הפרוע.‏
אני רק זקוקה לקבלת פנים ראויה,‏ זה הכול.‏
מהיום ואילך אני רוצה שהבית הזה
יכיל רק ידידות,‏ אהבה וחום.‏
חום יהיה התחלה מצוינת.‏
תומאס,‏ הכלה שלך קפואה.‏
כמובן.‏ סלחי לי.‏
נעלה למעלה ונבעיר אש.‏
אמלא לך אמבטיה חמה.‏
המים בצינורות אדומים בהתחלה,‏ בגלל החימר,‏
אבל מהר מאוד הם יהיו צלולים.‏
לוסיל.‏
כשיהיה לך נוח,‏
תוכלי לתת לי עותק של מפתחות הבית?‏
אינך זקוקה למפתחות.‏
סליחה?‏
יש חלקים לא בטוחים בבית.‏
יידרשו לך מספר ימים להסתגל אליו.‏
אם לאחר מכן עדיין תרצי במפתחות,‏
אכין לך עותק.‏
בואי אתי,‏ אדית'.‏ נעלה למעלה.‏
חשבתי שאמרת שהכלב מת.‏
השארתי אותו מחוץ לבית לבד.‏
חשבתי שהוא ימות מקור.‏
איך הוא שרד עד עכשיו?‏
הוא בטח התקיים משאריות.‏
כמו כולנו.‏
אל תדאגי.‏
לא נצטרך לעשות את זה יותר.‏
לא?‏
הכסף שלה לא כאן,‏ נכון?‏
עדיין לא.‏
את חייבת לבטוח בי.‏
אתה בחרת בה.‏
למה?‏
בסדר.‏
מוכן?‏
תביא את הכדור.‏
קדימה.‏
ליד שלי.‏ קדימה,‏ ליד שלי.‏
קדימה.‏
תביא את הכדור.‏
היי.‏
איפה הכדור שלך?‏
איבדת את הכדור?‏
היי.‏
לאן הוא נעלם?‏ איפה הכדור?‏
היי.‏
זה ישפר את הרגשתך.‏
מה זה?‏
גרגרי קוץ-‏האש.‏
בריא מאוד.‏
לא טעים לך?‏
זה קצת מריר.‏
לצערי,‏ שום דבר נעים לא גדל באדמה הזו.‏
דרושה מידה של מרירות.‏.‏.‏
כדי שלא יטרפו אותך.‏
מה זה היה?‏
הרוח המזרחית.‏
כשהיא נושבת בחוזקה,‏ הארובות יוצרות ריק,‏
וכיוון שכל החלונות מוגפים,‏ הבית.‏.‏.‏
ובכן,‏ הבית.‏.‏.‏
נושם.‏
מעורר חלחלה,‏ אני יודע.‏
עכשיו,‏ בואי.‏
אני חושב שאכנס לאמבט.‏
ואם במקרה תירדמי,‏ לא אעיר אותך.‏
"אשא עיניי אל ההרים"
"‏אשא עיניי אל ההרים"‏.‏
סליחה,‏ הפרעתי לך.‏
המוזיקה הזו.‏.‏.‏
מה זה?‏
שיר ערש ישן ששרתי לתומאס בילדותנו.‏
אני יכולה לדמיין את שניכם כאן כילדים.‏
את מנגנת,‏
ותומאס ממציא המצאות מטורפות.‏
לא הרשו לנו להיכנס לכאן כילדים.‏
היינו מרותקים לחדר הילדים.‏.‏.‏
בעליית הגג.‏
אימא ניגנה בפסנתר לפעמים.‏
שמענו אותה דרך הרצפה.‏
כך ידענו שהיא חזרה לארץ.‏
אימא.‏
היא נראית די.‏.‏.‏
נוראית?‏
כן.‏
זה דיוקן נאמן למקור.‏
אני רוצה לחשוב שהיא רואה אותנו מלמעלה.‏
אינני רוצה שתחמיץ שום דבר שאנחנו עושים.‏
כל הספרים האלה שלך?‏
אימא אספה את רובם.‏
האם שמעת על איורי שוליים?‏
לא.‏
יש דמויות חבויות בשולי הספר.‏
הן מוסתרות בקפידה עד שהופכים את הדפים.‏
כך.‏.‏.‏
סודות בכל מקום.‏
זה לא יזעזע אותך,‏
עכשיו,‏ כשאת ותומאס.‏.‏.‏
הוא כיבד את האבל שלי.‏
לא קרה בינינו דבר.‏
הפלגנו בתאים נפרדים.‏
כמה מתחשב מצדו.‏
בזמן המתאים.‏.‏.‏
הכול יבוא על מקומו בשלום.‏
חבל למכור את כל זה.‏
כל כך מהר,‏ כל כך מוקדם.‏
מוקדם מדי,‏ אינך חושב?‏
נראה שזה עניין של השקפה.‏
צריך לשלוח את הארגזים האלו.‏
ולאחר מכן לוודא קבלת חשבונית.‏.‏.‏
שלח אותם אליי.‏
21 באוקטובר 1901 לפקודת: תומאס שארפ: 3,‏000 ד'
"‏תומאס שארפ"‏.‏
ברונט.‏
הסדנה שלי מוצאת חן בעינייך,‏ אדית'?‏
היא נפלאה.‏
אתה בנית את כל אלה?‏
נהגתי לגלף צעצועים בשביל לוסיל.‏
הכנתי חפצי נוי קטנים שישמחו אותה.‏
הייתם לבדכם כאן,‏ בעליית הגג,‏ כל הזמן?‏
אבא היה תמיד בנסיעות.‏
ההון המשפחתי לא התבזבז מעצמו.‏
אבא השקיע בזה את כל מרצו.‏
זה מקסים.‏
את כל כך שונה.‏
ממי?‏
מכולם.‏
מה יש?‏
היה נדמה לי ששמעתי קול.‏
קיווינו שאתם כאן.‏
מצאתי אותו משוטט בפרוזדור.‏
הכנתי לנו תה.‏
נחמד מאוד מצדך.‏ -‏זה שום דבר.‏
היינו זקוקים לחברה.‏
תומאס?‏
לא בשבילי,‏ תודה.‏
שתי את התה שלך.‏
הוא יחמם אותך.‏
תן לרוח לנשוב מעדנות.‏.‏.‏
תומאס?‏
במפרשי חלומותיך
והלבנה תאיר את דרכך
ותביא אותך אליי.‏
תומאס?‏
איך נכנסת לשם,‏ כלבלב טיפשון?‏
גלילי שעווה להקלטה.‏
לא,‏ חכה!‏
"א.‏ ש.‏"
"אנולה"
אנולה.‏
תדאג שהיא תמשיך לפעול,‏ פינלי.‏ -‏כן,‏ אדוני.‏
צריך עוד פחם,‏ פינלי.‏ -‏כן.‏
תומאס!‏
תומאס.‏
תומאס,‏ אני צריכה לדבר אתך.‏
אדית',‏ זה לא עיתוי טוב.‏ לוסיל בבית.‏ את יכולה.‏.‏.‏
לא,‏ אינני רוצה לדבר עם לוסיל.‏
אני רוצה לדבר אתך.‏
בסדר.‏ מה העניין?‏
מישהו מת בבית הזה?‏
אדית',‏ זה בית שנבנה לפני מאות שנים.‏
אני משער שנפשות רבות חיו ומתו כאן.‏
אני מתכוונת למקרי מוות ספציפיים,‏ אלימים.‏
אדון שארפ?‏
אדית',‏ זה זמן לא נוח.‏
נסה שוב,‏ פינלי!‏
זהו.‏
עוד מעט תרגיש טוב יותר.‏
הידיים שלי מתחספסות.‏
אביך היה שמח.‏
המכונה שלי לא תעבוד לעולם.‏
מדוע אני משלה את עצמי?‏
למה הבאתי אותך לכאן?‏
עם מי התחתנת?‏
אפס מאופס.‏ -‏אל תאמר את זה.‏
אתה כל מה שיש לי.‏
העובדים יעזבו עם רדת הלילה.‏
ננהל מרוץ נגד השלג.‏
בקרוב לא נוכל להמשיך בעבודה.‏
או-‏אז תגלי מדוע קוראים למקום הזה "‏קרימסון פיק"‏.‏
מה אמרת?‏
קרימסון פיק.‏
זה הכינוי של האחוזה.‏
העופרות והחימר האדום מחלחלים דרך הקרקע ומכתימים את השלג.‏
הוא מאדים,‏ ומכאן.‏.‏.‏
"‏קרימסון פיק"‏ (פסגת הארגמן).‏
ביקשת להיפגש אתי.‏
אולי הכול היה לטובה.‏
נראה שאדית' מצאה את אושרה,‏ אינך סבור כן?‏
אינני יודע.‏ לא שמעתי ממנה דבר.‏
אני דווקא כן.‏
היא ביקשה ממני שאעביר את כל נכסיה לאנגליה.‏
היא רוצה להשקיע הכול במכונת החימר שלו,‏
ואין לי ברירה אלא להיענות לרצונה.‏
משהו לא בסדר,‏ פרגוסון.‏
אופן מותו של קושינג,‏ החבטה בראשו.‏
ההמחאה האחרונה שקושינג רשם הייתה לפקודת סר תומאס שארפ.‏
הרשה לי לגלות לך סוד.‏
לפני מותו של קושינג,‏ הוא שכר אדם מניו יורק,‏
מר הולי.‏
מומחה בחשיפת עובדות לא נעימות.‏
העובדה שהולי היה מעורב בפרשה.‏.‏.‏
מעוררת את תמיהתי.‏
תומאס?‏
אם את כאן אתי.‏.‏.‏
תני לי סימן.‏
געי בידי.‏
עזבי עכשיו.‏
תומאס!‏ תומאס!‏
אדית'.‏.‏.‏
דמו.‏.‏.‏
יהיה בראשך.‏
אדית'!‏ -‏תומאס!‏
תומאס,‏ בוא מהר!‏
יש אישה בפרוזדור.‏ שם!‏ -‏אדית',‏ מה קרה?‏
עיניה היו מלאות שנאה.‏
וחוכמה.‏
היא יודעת מי אני והיא רוצה שאעזוב.‏
שטויות,‏ יקירתי.‏
את לא הולכת לשום מקום.‏
חלמת חלום רע.‏ הלכת מתוך שינה.‏
לא!‏ אני פוחדת שאצא מדעתי אם אשאר כאן.‏
יקירתי,‏ את שוגה בדמיונות.‏
למה שלא נלך מחר.‏.‏.‏
אל משרד הדואר?‏
האוויר הצח יטיב עמך.‏
לא,‏ אני חייבת לעזוב.‏
אני חייבת להתרחק מכאן.‏
אדית',‏ זה ביתך עכשיו.‏
אין לך לאן ללכת.‏
מה היא עושה?‏
איך ייתכן שהיא יודעת על אימא?‏
אין לי מושג,‏ לא סיפרתי לה כלום.‏
מה היא מנסה לעשות?‏
אינני יודע,‏ היא נסערת.‏
מחר.‏.‏.‏
אאסוף את חלקי המכונה מהדואר ואקח אותה אתי.‏
שתנשום קצת אוויר צח.‏
כן,‏ תוציא אותה מכאן.‏
ברגע שהיא תחתום על המסמכים הסופיים,‏ אני רוצה שתשים לזה קץ.‏
"משרד הדואר"
זה בקר שסתום שייצרו בעבורי בגלזגו.‏
זו עשויה להיות נקודת המפנה.‏
תחשבי מחשבות חיוביות,‏ אדית'.‏
אולי נוכל לפתוח מחדש את "‏מכרות שארפ"‏,‏ אם זה יעבוד.‏
מר שארפ.‏
נהדר.‏ תודה.‏
אז את ליידי שארפ?‏
סליחה,‏ גברתי,‏ יש פה כמה מכתבים בעבורך.‏
כולל שני מכתבים רשומים מעורך דינך.‏
ומכתב נוסף שעשה את כל הדרך ממילאנו,‏ איטליה.‏
אני לא מכירה אף אחד באיטליה.‏
עם כל הכבוד,‏ גברתי,‏ מסתבר שכן.‏
"‏ליידי א.‏ שארפ,‏ אלרדייל הול,‏ קמברלנד"‏
אדית'.‏
הסערה מתחזקת.‏ עלינו לעזוב בהקדם.‏
אחרת,‏ לא נוכל להגיע הביתה.‏
אם תצטרכו ללון כאן,‏ סר תומאס,‏ יש לנו חדר קטן למטה.‏
למה לא?‏
אתה בטוח שזו הכתובת למשלוח?‏
תומאס ולוסיל שארפ,‏ כן.‏ בקמברלנד,‏ אנגליה,‏ אדוני.‏
תודה.‏
ד"‏ר מק'מייקל.‏
מר הולי.‏ -‏לשירותך,‏ אדוני.‏
הבאת עותק של המידע?‏
לא היה קל להשיג את גזיר העיתון הזה.‏
"רצח מזעזע ואכזרי באלרדייל הול"
ממש מחריד,‏ אם אתה שואל אותי.‏
חבל.‏
"שני ילדים נותרו ללא אם"
המידע הרלבנטי היחיד שיכולתי למסור למר קושינג היה המסמכים הרשמיים.‏
זה הספיק כדי לסכל את המשך הקשר בין סר תומאס למיס קושינג.‏
למנוע מהם להתחתן.‏
מדוע?‏
מפני ש.‏.‏.‏
סר תומאס כבר נשוי.‏
הבחור הזה,‏ "‏קוונדיש"‏,‏ הגיבור שלך.‏
יש בו משהו אפל.‏ הוא מוצא חן בעיניי.‏
הוא שורד עד הסוף?‏
זה תלוי אך ורק בו.‏
למה את מתכוונת?‏ -‏הדמויות מדברות אליי.‏
הן משתנות.‏ הן מקבלות החלטות.‏
החלטות?‏
למה הן יהפכו.‏
ובכן,‏ התנאים עלובים למדי,‏ צר לי לומר.‏
אבל לפחות חמים כאן.‏
זה מוצא חן בעיניי הרבה יותר.‏
יותר ממה?‏
יותר מהבית.‏
למה שלא נעזוב?‏
הבית הוא.‏.‏.‏ כל מה שיש לנו.‏
עזבתי את כל מה שהייתי.‏
את כל מה שהיה לי.‏
נוכל לחיות בכל מקום שתרצה.‏ -‏בכל מקום?‏
לונדון.‏ -‏לונדון?‏
פריז.‏ -‏פריז יפהפייה.‏
מילאנו.‏
ביקרת באיטליה אי פעם?‏
כן,‏ פעם אחת.‏
העבר,‏ תומאס.‏
אתה שקוע כל הזמן בעבר.‏
לא תמצא אותי שם.‏
אני כאן.‏
גם אני כאן.‏
"אלרדייל הול"
פינלי,‏ עזור לי לסחוב את הבקר.‏
לוסיל?‏
לוסיל,‏ חזרנו.‏
הכנתי ארוחת בוקר.‏
הסיר נשרף.‏ הזזתי אותו.‏
איפה הייתם?‏
נתקענו בשלג.‏
לא חזרתם הביתה אמש.‏ -‏נשארנו ללון במשרד הדואר.‏
ישנתם שם?‏
מה הבעיה,‏ לוסיל?‏ הוא בעלי.‏
הכול משחק בעינייך?‏
השתגעתי מדאגה.‏
על מה את מדברת?‏
שניכם.‏.‏.‏
לבד.‏.‏.‏
בסערה.‏
חשבתי שקרתה לכם תאונה.‏
נשארתי לבד.‏
אני לא יכולה להיות לבד.‏
המכתבים האלה מאמריקה?‏
אני לא מרגישה טוב.‏
אכין לך תה.‏
"אנולה"
הרעש הנורא הזה.‏
ככל שהבית מעמיק ושוקע,‏ הוא הולך ומחריף.‏
חייבים לעשות משהו בנידון.‏
אדית' יקירתי,‏
הריני להודיעך שההעברה הראשונה של עזבונו של אביך.‏.‏.‏
בוצעה.‏
ההעברה הסופית של הסכום הנותר
מחייבת את חתימתך על המסמך המצורף.‏
עבדך הנאמן,‏ ויליאם פרגוסון.‏
"אנולה יקירתי"
"אנולה.‏"
זה עובד,‏ פינלי.‏ -‏כן,‏ אדוני.‏
פטיפון.‏
"‏אנולה שוטי,‏ מילאנו,‏ 1896"‏
"מילאנו.‏"
"‏מרגרט מק'דרמוט,‏ אדינבורו,‏ 1893"‏
"אדינבורו.‏"
כבר ניסית ונכשלת לגייס הון
בלונדון,‏ אדינבורו,‏ מילאנו,‏
ועכשיו אתה כאן.‏
נהדר,‏ נכון?‏
היא עובדת בלי הפסקה כבר שעה.‏
עשינו זאת.‏ עשינו זאת,‏ לוסיל.‏
אני משתוקק שאדית' תראה את זה.‏
אדית'?‏
אני עשיתי את זה אתך.‏
כן,‏ כמובן.‏ עשינו את זה יחד.‏
ליידי שארפ!‏ -‏רק שנינו.‏
אנחנו צריכים עוד פחם כדי לבדוק את מנוע הקיטור.‏
אכפת לך לתת לנו עוד קצת פחם,‏ לוסיל?‏
תני לו את המפתח.‏ הוא יביא אותו.‏
לוסיל?‏
אדית'?‏
אני רוצה להתנצל על התנהגותי הבוקר.‏
חששתי שמא.‏.‏.‏
לא שתית את התה שלך.‏
אני לא מרגישה טוב.‏
את מוכנה להביא לי מים קרים?‏
כמובן.‏
הספקת לקרוא את המכתבים שקיבלת?‏
כן.‏ סתם מסמכים לחתימה.‏
מעורכי הדין שלי,‏ בעניין העברת הכספים.‏
אתן לך לנוח.‏
בקרוב תרגישי טוב יותר.‏
בוא נראה מה יש לנו כאן.‏
כאן פמלה אפטון,‏ זו בדיקה של גלילי השעווה.‏.‏.‏
"‏פמלה אפטון,‏ לונדון,‏ 1887"‏
שקניתי בשנת 1887 המאושרת,‏
לתומאס שארפ אהובי.‏
תומאס,‏ דבר לתוך השופר.‏
תאמר משהו.‏ -‏זו מכונה נהדרת,‏ פמלה.‏
אבל לא,‏ תודה,‏ אני מעדיף שלא.‏
רק בשבילי,‏ תומאס.‏
מה את רוצה שאומר?‏
תאמר.‏.‏.‏ שאתה אוהב אותי.‏
מרגרט מק'דרמוט.‏
דינג דונג,‏ הפעמון צלצל
החתלתולה בקרקעית הבאר
מי הכניס אותה לשם?‏
זהו ג'וני הקטן
מי הוציא אותה משם?‏
"אישור בעלות מקרקעין"
זהו ג'וני,‏ כמובן
הו,‏ איזה ילד רע
ניסה להטביע את החתלתולה.‏
אנולה שוטי.‏ א' ש'.‏
הלוואי שהיה לי כוח לעזוב,‏ אבל אין לי.‏
הם רוצים רק את הכסף שלי בשביל המכונה הארורה שלו.‏
זה כל מה שמעניין אותם.‏
אחביא את גלילי ההקלטה בארון המצעים.‏
מי שימצא אותם,‏ ידע שהם עשו זאת.‏
אני חייבת להפסיק להקליט.‏ אני שומעת אותם מתקרבים.‏
תינוק.‏
מי שימצא את זה,‏ ידע שהם הורגים אותי.‏
אני גוססת.‏
הרעל נמצא בתה.‏
מצאו את גופתי,‏ קחו אותה הביתה.‏
אינני רוצה למות כה רחוק מהבית.‏
אני חייבת להסתלק מכאן.‏
התעוררת.‏
מצאנו אותך בתחתית גרם המדרגות.‏
את מרגישה טוב יותר?‏ -‏אני צריכה ללכת העירה.‏
לפנות לרופא.‏
כן,‏ כמובן.‏
לצערי,‏ כל הדרכים מכוסות בשלג.‏
לא.‏
אז את חייבת לאכול.‏
את חייבת להתחזק.‏
טיפלתי באימא כששכבה במיטה הזו.‏
אבא.‏.‏.‏ היה פרא אדם.‏
הוא שנא את אימא.‏
שבר לה את הרגל.‏
ריסק אותה לשניים במגפו.‏
היא לא התאוששה לגמרי מעולם.‏
היא שכבה במיטה זמן רב.‏
אבל אני.‏.‏.‏
טיפלתי בה.‏
האכלתי אותה.‏ רחצתי אותה.‏
סירקתי את שיערה.‏
מרחתי משחה על פצעיה.‏
ריפאתי אותה.‏
אני אעזור גם לך.‏
ארפא אותך.‏
אני יכול להישאר לבד עם אשתי לרגע?‏
את תצאי מהמיטה בקרוב.‏
אני מבטיחה לך.‏
אל תשתי את זה.‏
לעולם.‏
לוסיל,‏ היא חולה מאוד.‏ היא גוססת.‏
ודאי שהיא גוססת.‏
היא יודעת הכול.‏
היא הפסיקה לשתות את התה.‏
לא משנה,‏ שמתי את הרעל בדייסה.‏
לוסיל,‏ תפסיקי!‏
האם אנחנו באמת חייבים לעשות את זה?‏
כן.‏
אין לך מושג מה הם יעשו לנו.‏
הם ייקחו אותי מכאן.‏
יכלאו אותי.‏
אותך יתלו.‏
נישאר יחד.‏ לא ניפרד לעולם.‏
לא ניפרד לעולם.‏
לא יכולת לעזוב אותי.‏
אתה לא תעזוב.‏
אני לא יכול.‏
אני יודעת.‏
אדון אחד מבקש הוראות הגעה לאלרדייל הול.‏
בשעה כזאת?‏ לא ייתכן.‏
אינך יכול לרכוב לשם על הסוס הזה.‏ הוא מותש.‏
אז תשכיר לי סוס אחר?‏
אנחנו סגורים למשך החורף.‏
אוכל להגיע לשם ברגל?‏
זה ייקח לך יותר מארבע שעות.‏
אז כדאי שאצא לדרך.‏
אדוני!‏
תפגוש אותי שם.‏ בשוך הסערה.‏
אני יודעת מי את.‏
שמך אנולה שוטי.‏
אמרי לי מה את רוצה ממני.‏
וגאות הגלים נישאת
בזרועות הים
במפרשי חלומותיך
והלבנה תאיר את דרכך
ותביא אותך אליי.‏
הכול גלוי וידוע עכשיו.‏ אין צורך להעמיד פנים.‏
זו מי שאני.‏ זה מי שהוא!‏
ידעתי.‏
אל תעשי את זה,‏ לוסיל!‏ -‏ידעתי.‏
יש מישהו בדלת!‏ -‏את לא אחותו.‏
זה מקסים.‏
אני אחותו.‏
אל תעשי את זה!‏
שלום,‏ אדית'.‏
נסי לא לזוז או לדבר.‏ נתתי לך חומרי הרדמה חזקים.‏
הייתי חייב להרדים אותך כדי לקבע את רגלך.‏
את תהיי בסדר.‏
סליחה שקפצתי לביקור בלי התראה.‏
הגעת בדיוק בזמן.‏
הייתי צריך לשלוח מברק,‏ אבל.‏.‏.‏
חשבתי שתיהנו מההפתעה.‏
זה נס.‏ לא ידענו מה לעשות.‏
היא כל כך חולה.‏ היא הוזה.‏
ואז היא נפלה במדרגות.‏
היא דיברה אליי.‏
מי דיברה אלייך?‏ -‏אימא שלי.‏
היא הזהירה אותי.‏
קרימסון פיק.‏
אתה רואה,‏ המסכנה סובלת מהזיות.‏
כן,‏ אני רואה.‏
קחי.‏ נסי לשתות.‏
לא,‏ לא את זה.‏
לא את זה.‏
תישאר כאן אתנו,‏ נכון?‏
חכה עד שהסערה תחלוף.‏
אם את מתעקשת.‏
אבל עכשיו אני צריך להישאר לבד עם החולה לרגע.‏
אם כך נעזוב אתכם,‏ דוקטור.‏
אדית',‏ תקשיבי לי.‏
באתי לקחת אותך מכאן.‏
את שומעת?‏ אני לוקח אותך אתי עכשיו.‏
מישהו חייב לעצור אותו.‏
לוסיל,‏ בבקשה.‏
מה את עושה?‏
אני רק רוצה לדעת,‏ אחי.‏
האם זה יהיה אתה הפעם?‏
תראי לי שאת מסוגלת לעמוד.‏
טוב.‏
לא אתן להם לפגוע בך.‏
אביא לך מעיל.‏
אל תלך.‏
תכף אשוב.‏
אני רואה שאתה נסער,‏ דוקטור.‏
היא מותשת.‏
יש לה סימני אנמיה.‏ אקח אותה לבית חולים.‏
אין צורך בכך.‏
חוששני שיש.‏
אתם הרעלתם אותה.‏
אדית'.‏
עמוד השער.‏ "‏קמברלנד לדג'ר"‏.‏
ליידי ביאטריס שארפ נרצחה באמבט.‏
חבטה עזה אחת כמעט רוצצה את ראשה לשניים.‏
לא נעצרו חשודים.‏
לא היה אף אחד אחר בבית.‏
רק הילדים.‏
האמת הייתה מחרידה מכדי שתיאמן.‏ -‏דוקטור,‏ תפסיק.‏
אתה עשית את זה.‏ -‏לא.‏
סר תומאס,‏ היית רק בן 12 בזמנו.‏
לאחר שהשוטרים חקרו אותך,‏ נשלחת לפנימייה.‏
לוסיל,‏ לעומת זאת,‏ הייתה בת 14.‏ הסיפור שלה פחות חד וחלק.‏
בעיתון נכתב שהיא נשלחה להתחנך במנזר בשווייץ,‏
אבל סבורני שהיה זה מוסד מסוג אחר.‏
סר תומאס כבר נשוי.‏
הוא נשא לאישה את מיס פמלה אפטון.‏
מרגרט מק'דרמוט.‏.‏.‏
ואנולה שוטי.‏ א' ש'.‏
אדית',‏ את לא יודעת.‏.‏.‏
אדית' ואני עוזבים.‏
את,‏ תישארי כאן.‏
אדית'.‏
אתה צריך לעשות את זה.‏
תלכלך את הידיים שלך.‏
בוא אליי,‏ כלבלב.‏ חרא קטן!‏
אם לא אעשה את זה,‏ היא תעשה את זה.‏
אבל תקשיב לי.‏
אתה רופא.‏
תראה לי איפה.‏
לא!‏
אלן!‏
אתם מפלצות.‏
שניכם!‏
מוזר.‏
אלה היו גם המילים האחרונות של אימא.‏
לוסיל לקחה את אדית' לחתום על המסמכים.‏
ברגע שהיא תחתום עליהם,‏ ייחתם גורלה.‏
אני חייב ללכת.‏ אביא אותה לכאן.‏
אמצא דרך.‏
פיר המכרה פתוח.‏ טפס דרך שם.‏
אתה תחזיק מעמד?‏
לך.‏
חשבת שאת סופרת.‏
עם רוחות הרפאים שלך.‏.‏.‏
למה את מחכה?‏ לא נותר לך בשביל מה לחיות.‏
תחתמי.‏
כל הנשים שמצאנו.‏.‏.‏ לונדון,‏ אדינבורו,‏ מילאנו.‏
אמריקה.‏
כן,‏ אמריקה.‏
לכולן היה את מה שנדרש.‏
כסף,‏ חלומות מנופצים והיעדר קרובים חיים.‏
איש לא חיפש אותן.‏
למעשה,‏ אלו היו המתות חסד.‏
זה יהיה גם גורלי?‏
מה בנוגע לאישה האיטלקייה?‏ אנולה?‏
הרגת את התינוק שלה.‏
לא נכון.‏
אף אחת מהן לא הזדיינה עם תומאס.‏
לא הבנת?‏
התינוק היה שלי.‏
הוא נולד פגום.‏
היינו צריכים להניח לו למות בלידה.‏.‏.‏
אבל רציתי אותו.‏
היא הבטיחה לי שתציל אותו.‏
היא הייתה נחושה בדעתה.‏
היא שיקרה.‏
כל הזוועה הזו.‏.‏.‏
בשביל מה?‏ כסף?‏
כדי להחזיק באחוזה?‏
השם שארפ?‏ המכרות?‏
הנישואים היו למטרות כסף,‏ כמובן.‏
אבל הזוועה.‏.‏.‏
הזוועה נעשתה בשם האהבה.‏
למען אהבה כזו,‏ עושים דברים מכוערים.‏.‏.‏
מטורפים.‏.‏.‏
מלאים זיעה וחרטה.‏
אהבה כזו שורפת אותך ופוצעת אותך.‏.‏.‏
והופכת את בני מעיך.‏
זו אהבה מפלצתית.‏.‏.‏
והיא הופכת את כולנו למפלצות.‏
אבל היית צריכה לראות אותו בילדותו,‏ את תומאס.‏
הוא היה מושלם.‏
בכל העברות הקטנות שביצע.‏.‏.‏
הגנתי עליו מפני המקל של אמי.‏
חטפתי כל כך הרבה מכות.‏
וכשהיא גילתה את האמת בנוגע אלינו,‏
טוב.‏.‏.‏
האהבה היחידה שתומאס ואני ידענו הייתה זה לזו.‏
בין הקירות הטחובים האלה.‏
מסתתרים.‏
לא נכון.‏ את חונקת אותו.‏
תחתמי את שמך!‏
תחתמי את שמך הארור!‏
"אדית' קוש.‏.‏.‏"
אבא שלי.‏.‏.‏
מי הרג אותו?‏
אדם גס רוח ומתנשא.‏
הוא אהב אותך.‏
היית צריכה לראות את פניו העצובים,‏
כשהטחתי אותם בכיור.‏
אתה!‏
אל תתקרב אליי!‏ -‏תקשיבי לי,‏ בבקשה,‏ אדית'.‏
זוז הצדה!‏ -‏אדית',‏ בבקשה.‏ תקשיבי.‏
מק'מייקל עדיין חי.‏
שיקרת לי!‏ -‏נכון.‏
הרעלת אותי!‏ -‏נכון.‏
אמרת לי שאתה אוהב אותי!‏
אני אוהב אותך.‏
אדית',‏ בבקשה,‏ תבטחי בי רק עוד פעם אחת.‏
את יכולה להסתלק אם את רוצה,‏ או לחכות לי כאן.‏
אביא את המסמכים.‏
אשים לזה סוף.‏
שרפת אותם.‏
לוסיל.‏
שרפת אותם.‏
כן,‏ היא תישאר בחיים.‏ אל תיגעי בה.‏
אתה מצווה עליי?‏
אנחנו יכולים לעזוב את אלרדייל הול,‏ לוסיל.‏
לעזוב?‏
תחשבי על כך,‏ נתחיל חיים חדשים.‏
היכן?‏
היכן שנרצה,‏ לא משנה.‏ נשאיר את כל זה מאחורינו.‏
נניח לשם שארפ לרדת לטמיון עם המכרות.‏
ניתן לבניין הזה לשקוע במעבה האדמה.‏
אחרי כל השנים ששמרנו על הקירות האלה,‏
נהיה חופשיים.‏
חופשיים,‏ לוסיל.‏
נוכל לחיות כולנו יחד.‏
"‏כולנו"‏?‏
אתה אוהב אותה?‏
היום הזה היה חייב להגיע.‏ אנחנו מתים כבר שנים,‏ לוסיל.‏
הבטחת לי.‏.‏.‏
את ואני בבית המעופש הזה.‏
אתה אוהב אותה יותר מאשר אותי?‏
תראי מה נהיה מאתנו.‏
הבטחת שלא תתאהב באף אחת אחרת.‏
נכון,‏ אבל זה קרה.‏
לוסיל.‏
לוסיל.‏.‏.‏
תומאס?‏
היא באה.‏
אני אוציא אותנו מכאן.‏ אזעיק עזרה.‏
אתה חייב לסמוך עליי.‏
אחזור לקחת אותך,‏ אני מבטיחה.‏
ששש,‏ תתחבא.‏
לפני שאשפזו אותי.‏.‏.‏
שמרתי מזכרת קטנה.‏.‏.‏
מאימא.‏
אדית'?‏
אני לא אפסיק עד שתהרגי אותי,‏
או שאני אהרוג אותך.‏
עזור לי.‏
אין כאן אף אחד שיעזור לך.‏
יש ויש!‏
הביטי בו!‏ הסתובבי!‏
תומאס.‏.‏.‏
לוסיל.‏
אני לא אפסיק.‏.‏.‏
עד שתהרגי אותי,‏
או שאני אהרוג אותך.‏
שמעתי אותך בפעם הראשונה.‏
רוחות רפאים קיימות באמת.‏
לפחות את זה אני יודעת.‏
"אלרדייל הול"
יש דברים שקושרים אותן למקום מסוים,‏
ממש כשם שהם קושרים אותנו.‏
יש רוחות שנקשרות לפיסת אדמה.‏
לזמן ולתקופה.‏
לדם שפוך.‏
לפשע מחריד.‏
אבל יש רוחות אחרות.‏.‏.‏
רוחות שנאחזות ברגש.‏
בדחף.‏
אובדן.‏
נקמה.‏
או אהבה.‏
הרוחות הללו.‏.‏.‏
לא עוזבות לעולם.‏
Abysmal הובא ע"י