ערים יכולות לספק משהו לכולם"
רק מפני וכאשר" .הן נוצרות על ידי כולם
ג'יין ג'ייקובס, מותן וחייהן" "של ערים אמריקאיות גדולות
,ערים הן, במובנים רבים
ההמצאה הגדולה ביותר .שבני האדם הביאו לעולם
ערים מתרחבות ברחבי העולם .בקצב מעריכי
הכי מדהים הוא שאנחנו מעיירים אנשים בעולם
.בקצב של מיליון וחצי בשבוע
אוכלוסייה עירונית בתוך פחות מחודשיים, תצוץ עיר .נוספת שוות ערך ללוס אנג'לס
סדר הגודל והקצב הזה של העיור
הוא חסר תקדים .בתולדות האנושות
.זו הפעם הראשונה
כשמסתכלים ,על מה שנבנה בערים
,רואים אינסוף, טור אחר טור של מגדלים הומוגניים
.ויותר ויותר כבישים מהירים
ברגע זה, אתם תעצבו .את הערים לדורות הבאים
אנשים צריכים להבין .שזו הזדמנות שלא תשוב
יש כמה דרכים .לגשת לעיצוב ערים
השאלה היא תמיד מי מחליט
,מה תהיה הצורה הפיזית
איך העיר תתפקד
.ומי יגור בעיר
,כדי להבין מה שקורה כיום
עלינו לחשוב על שתי דמויות ,דגולות מאמצע המאה ה-20
.שגילמו את המאבק על העיר
בעל ההשפעה האגדי רוברט מוזס
ייצג את הסמכות של האדם הדגול שייכנס לעיר עם סכין גילוף
ויפנה את הרקמות הסרטניות
ויחליף אותן במכשירים הנוצצים .של התכנון המודרני
צריך לפנות אנשים לקראת בנייה של פרויקט מגורים גדול
.או פרויקט פינוי משכנות עוני
.הרבה מהם לא יאהבו את זה
.רבים מהם מקבלים מידע מוטעה
בניגוד לבהירות המאחידה .של מוזס, עמדה ג'יין ג'ייקובס
ג'יין ג'ייקובס, מחברת "מותן וחייהן של ערים" אין לי אמון אפילו בסוג האדם
שמעדיף לנקוט .השקפה כוללת על דברים
.ג'ייקובס הייתה אאוטסיידרית
היא האמינה שעיר .זה לא בניינים, אלא בני אדם
.זה מרחבים ציבוריים, רחובות
.והיא תמכה בגישה הזאת
היא פיתחה תיאוריה ,של מה שהופך עיר לטובה
שעמדה בניגוד לסוג .התכנון שמוזס ייצג
,קיימת זהירות מופרזת ,פחד מהחיים
רצון לנהל דברים מתוך ,איזשהו מחסה בלתי מזוהם
שהוא חלק בלתי נפרד .מהתוכנית הגרועה שלהם
.הם היו מסוכסכים זה עם זה
זה הפך להיות מלחמה .בין כוחות מנוגדים
כיום אנחנו עדיין מנהלים .את הקרבות האלה, ברחבי העולם
"האזרחית ג'יין: הקרב על העיר"
כשאנחנו מסתכלים על קשת הבעיות
,ג'פרי וסט מתכנן ערים ופיזיקאי תיאורטי ,המיוצרות על ידי עיור
קולטים פתאום שמדובר בבעיות .שקיימות במאה האחרונה בערים
,ניו יורק, כמובן .היא הדוגמה המובהקת לכך
בשנות ה-30, ניו יורק .הייתה העיר הגדולה ביותר
,מקום מיוחד מאוד
,ג'יימס הווארד קנסטלר סופר ותיאורטיקן ערים לנוכח השפע של החיים בכרך
.בתחילת המאה ה-20
זה היה העידן הדגול .של גורדי השחקים הראשונים
בניין האמפייר סטייט .היה השיא של זה
אבל אז הכול התרסק .בשפל הגדול
,לאורך כל שנות ה-30 .בעיה רדפה בעיה
,במפלס הרחוב .הייתה סביבה בזויה
,משכנות עוני, טינופת, זיהום
,'מקס פייג סופר ותיאורטיקן ערים שלא תאמו לצריחים הזוהרים
.של עיר גורדי השחקים החדשה
,העיר הייתה צפופה, אכזרית
מלוכלכת, מסוכנת .ושורצת מחלות
,פול גולדנברג מבקר אדריכלות ,הספר המפורסם של ג'ייקוב ריס
,"איך החצי השני חי"
.הפנה תשומת לב רבה לכך
הרעיון היה: נפתור את .בעיות העיר על ידי ניקוי שלה
קולו של רוברט מוזס .זו תקופה מצערת בשביל העיר
עשינו מאמץ כביר לרפא את המחלות האלה
.ויש עוד הרבה לעשות
רוברט מוזס החל לעבוד בתקופה שבה הרבה אנשים
,אלכסנדר גרווין מתכנן ערים .חיו בתנאים מחרידים
הוא החל את חייו המקצועיים .בהתנגדות לתנאים האלה
מוזס יצא מהתנועה הפרוגרסיבית .בתחילת המאה ה-20 בניו יורק
הפרוגרסיבים השתוקקו .לשפר את העיר
העבודה המוקדמת שלו בפיתוח פארקים וחופים ציבוריים
הייתה במטרה לשפר את החיים .של אנשים שאינם עשירים
,אם לא ננקה את משכנות העוני
.האזורים המרכזיים יירקבו
שטות לומר שאפשר לפתור את הבעיה על ידי שיקום ושיפוץ
.של מגורי הדיור הציבורי
.אי אפשר לעשות את זה
.זו בעיה שצריך להתמודד איתה
המלחמה במשכנות העוני - - מתקדמת לאט, אבל בטוח
כל פרוגרסיבי האמין שהדרך לפתור את בעיות העיר
,היא לפתוח דף חדש .להתחיל מחדש
לא האמנו כמה גבוה המחיר
ואיך אנחנו מוותרים ,על דברים חשובים רבים
.עד שג'יין ג'ייקובס הופיעה
- ניו יורק, 1934 -
מרי רואו, ידידה ושותפה של ג'יין ג'ייקובס ג'יין תמיד ראתה בעיר הזדמנויות
.הטמונות בה
היא ראתה רמזים ,של התחדשות
,רמזים של יצירתיות
,רמזים של תושייה
מעיין חיים של אנשים .שמנסים לשרוד
.זה עיצב את הגישה שלה לעיר
.אהבתי לבוא לניו יורק .היא הייתה בלתי נדלית
פשוט לצעוד .ברחובות שלה ולשוטט
.כל כך הרבה רחובות שונים
.כל כך הרבה שכונות שונות
.כל כך הרבה דברים קורים
'היא התגוררה בגריניץ' וילג
וחשה דרך הקרביים .את דופק העיר
,היא הייתה אינטואיטיבית מאוד .בעלת יכולת הבחנה
בניו יורק לא הצטרכת להיות ,גדול, חשוב, עשיר
בעל חלקת אדמה גדולה או תוכנית פיתוח גדולה
,כדי לעשות משהו .אולי אפילו משהו חדש, מעניין
בניו יורק היה מרחב מחיה .לכל מיני אנשים
היא ראתה את הנשמה של ניו יורק
,ואת המשמעות של להיות עיר .קהילה של אנשים
,המלחמה נגמרה - - היפנים נכנעו
- כניעה מוחלטת -
אחרי המלחמה, הדבר הכי סנסציוני שהופיע היה
שגשוג החזון של עיר המגדלים .והכבישים המהירים
- עורקים של קדמה -
הדור הזה של מתכנני ערים אידיאליסטים הופיע
והיה מושפע מרעיון .הטוהר המודרניסטי
והיו להם בהחלט הכלים למחוק .חלקות אדמה גדולות
אנחנו מכירים בבעיות שניצבות בפני הקהילה שלכם
ויודעים שאתם חולקים אותן .עם מאות ערים בכל מקום
- המדריך לפיתוח עירוני -
מה דרוש כדי להפוך את ?העיר שלכם למקום טוב יותר
,דברים כמו דיור
,פיתוח תעשייתי
רחובות וכבישים מהירים .טובים יותר
שיפור כל הדברים האלה .מוביל לעיר טובה יותר
אני בטוח שתראו את ההזדמנות המרגשת
הקיימת בשביל העיר שלכם
.להיות טובה יותר
הופיע הרעיון ,שבאזורים עירוניים צפופים
,שבהם אנשים מסתובבים ברחוב ,במרפסות הכניסה שלהם
,מקומות שיש בהם עוני רב
הדרך לטפל בבעיה הזאת ,היא להיפטר מהרחוב
לחסל את תרבות המדרכות הזאת
ולבנות פרויקטים שלא יאפשרו .לאנשים להתקבץ בפומבי ככה
הרעיון של התחדשות עירונית היה
,מינדי פולילאב פסיכיאטרית חוקרת שמקומות הרוסים
.הם סרטן בשביל העיר
.ולכן צריך לכרות את הסרטן
המתכננים שהגו את מיזמי ההתחדשות העירונית האלה
עשו זאת
,תומס ג'יי קמפנלה סופר ותיאורטיקן ערים ,מנקודת מבט של כאילו אלוהים
.שנמצאת בשמים
כשאתה מסתכל ,מלמעלה למטה
אתה יכול לדמיין .מהפכים עצומים
הם חשבו שיישום הלוגיקה .של עידן המכונות יעשה את זה
את הבעיה נדרש לפתור מפקח ,שיבחין איפה משכנות העוני
,איפה תנועת כלי הרכב
ואז יגלח שטחים בדחפור
.ויבנה פרויקטים גרנדיוזיים
הנפקנו עלון שמציין .מתי כולם צריכים לעבור
רוברט מוזס היה .ההתגלמות של זה
אני לא מאמין באמת שלנוכח המספר הרב של האנשים
שנדרשנו לפנות מהדיור הציבורי ,ושיפורים עירוניים אחרים
אני לא מאמין שגרמנו .נזק משמעותי
,יש אנשים שנגרמה להם אי נוחות .טרדה, תקראו לזה איך שבא לכם
אבל כמו שאומרים, אי אפשר .להכין חביתה בלי לשבור ביצים
,מרכז מידע, פרויקט פיתוח עירוני - - מרכז לינקולן
,אחרי מלחמת העולם השנייה .רוברט מוזס החל לצבור כוח
הוא היה הממונה .על הפארקים בניו יורק
.הייתה לו הסמכות לבנות שדרות
הוא מונה למתאם הבנייה .של העיר
.הוא בנה אלפי דירות
הוא הפך לקיסר ,ההתחדשות העירונית
ראש ועדת ראש העיר .לפינוי משכנות עוני
כשמוזס ניהל את תוכנית ,ההתחדשות העירונית
כבר הרסנו אלפי בתים משותפים .בערים כמו ניו יורק ושיקגו
יש את מוזס של לפני המלחמה .ומוזס של אחרי המלחמה
מוזס של לפני המלחמה .היה מלאך
מוזס של אחרי המלחמה .נעשה בעייתי יותר ויותר
במשך כמעט חצי עשור, האיש הזה .שינע אנשים ברחבי ניו יורק
כמעט כל המי ומי ,מקללים אותו, נלחמים בו
.נכנעים לו ומעריצים אותו
רשימת המתנגדים לו כוללת ,את פרנקלין רוזוולט, פאני הרסט
,אלמר דיוויס ,שפעם השווה אותו להיטלר
וולטר אומאלי
ומאות אלפי בעלי קרקעות .שחשבו שהאדמה שלהם קדושה
,כוח מוחלט משחית באופן מוחלט .ורוברט מוזס היה בעל כוח כזה
,מייקל זורקין אדריכל וסופר ,והוא לא רק צבר כוח עצום
אלא גם בודד את עצמו מפיקוח של רשויות פוליטיות
.ושל הציבור הרחב
אל תשכח שזה דבר אחד לקנות פארק או חלקת אדמה גדולה
,מבעלים אחד
וסיפור אחד להשיג זכות קדימה .כשיש מאות ואלפי בעלים
תיאורטית, ולדברי ארגוני ,רפורמה פוליטית למיניהם
עלינו לשאת ולתת עם כל אדם יחיד .עד שהוא יהיה מרוצה
אתה מתאר לעצמך מה זה ?לבנות משהו בתנאים כאלה
מוזס וכל האנשים שהיו מעורבים בתוכנית ההתחדשות העירונית
.הסכימו על אג'נדה
,אנשים נזקקו לדיור הולם ,מתקני שעשועים הולמים
,והמכוניות הגיעו לאמריקה
והיה צריך להכיל אותן בקנה .מידה רחב. זו הייתה האג'נדה
מוזס ביטא נקודת מבט אחת .על מה שאפשר לעשות
מותן וחייהן של ערים" - - "אמריקאיות גדולות
.עד שפתאום הופיעה חלופה
ג'יין ג'ייקובס, ב"מותן וחייהן ,"של ערים אמריקאיות גדולות
עוסקת בכוח המבוקר והעיקש של הבולדוזר
,נגד תכנון ושיקום עירוניים .שמרניים ומודרניים
התחלתי לבחון ,את התכנון העירוני והדיור
,וזה היה נורא ביותר .לא שפוי
- תכנון מזעזע -
"כש"מותן וחייהן של ערים ,יצא לאור בשנות ה-60
רצח הערים שלנו .זו הייתה קריאה רמה
כמו מרטין לותר שתלה את .התזות" על דלת הקתדרלה 95"
הספר הוא ביטוי נגיש ומשכנע ראשון של סדרת רעיונות
שמטילים ספק בחשיבה הרווחת .לגבי הערים שלנו
התכנון העירוני תחת מתקפה .היא כל הזמן בודקת ובוחנת
היא משמשת דוגמה ואומרת, גם לך .הקורא יש היכולת להטיל ספק
.תראו מה בנינו
שיכונים של בעלי הכנסה נמוכה
שהופכים למרכזים גרועים יותר של עבריינות, ונדליזם
וייאוש חברתי כללי
מאשר משכנות העוני .שאותם הם נועדו להחליף
,שיכונים לבעלי הכנסה בינונית
שהם מופת של שעמום ,וסדר כפוי
אטומים לכל סוג של קלילות .או חיוניות של חיים עירוניים
,שיכוני יוקרה שמקהים את ריקנותם ,או מנסים לפחות
.בוולגריות תפלה
מרכזי תרבות שלא מסוגלים .להכיל חנות ספרים טובה
מרכזים עירוניים שאיש ,לא ניגש אליהם מלבד בטלנים
שיש להם פחות .אפשרויות שיטוט מאחרים
כבישים מהירים ששופכים .את קרביהן של ערים גדולות
.זה לא שיקום של ערים
.זה הרס של ערים
מתוך "מותן וחייהן של - - "ערים אמריקאיות גדולות
היא הטילה ספק בשמרנות ,ובעצם אמרה שהמלך הוא עירום
בתקופה שבה נשים .לא היו רצויות בסביבות כאלה
אם רוצים לראות ,איזה סוג של עיר משגשג
צריך להתבונן בערים .שבהן זה מתרחש
,חייב להיות מגוון תמידי ,בנייה מתמשכת
,מגוון של סוגי עבודה
.מגוון של סוגי אנשים
היא גילתה שהדרך ליצירת ערים טובות יותר
,טוני גריפין אדריכלית ומתכננת ערים היא על ידי שיתוף פעולה עם האנשים שגרים שם
,ועם המארג הקיים
המארג המסורתי .שאנשים מאכלסים
צריכים להיות אזורים בעיר ,שבהם אנשים משתמשים הרבה
צועדים ברחובות
ומשתמשים בהם .בכל שעות היום
ג'יין הבינה ששכונות צריכות .הרבה חיבורים
שיכונים קצרים, הרבה פניות
.כדי לאפשר אינטראקציות
,שכונות צריכות תמהיל של מבנים .ישנים וחדשים
,הן צריכות שימושים מגוונים ,שעות ביממה 24
.כדי שיהיו בטוחות יותר
חיבור תמידי עם השכונות מסביב
.כדי לא ליצור בידוד
צריך מרחבים ציבוריים .שיהיו נגישים לאנשים
,הכול רשת גדולה בעיר .הכול קשור זה לזה
היא הבחינה במאפיינים האלה בשלב מוקדם
.שבו שיכונים נבנו בגישה הפוכה
,הם בודדו קהילות
,יצרו רחובות ללא מוצא
,הפרידו בין שימושים לעבודה .לשעשועים ולמגורים
.היא הסבירה איך החיים עובדים
,"אלימות ברחובות העיר" - - מאת ג'יין ג'ייקובס
מרכז העיר מיועד לאנשים "לפני "מותן וחייהן של ערים ,היא הייתה עיתונאית
,משקיפה מנוסה על התנהגות האדם .על מקומות, על ערים
ג'ייקובס החלה לכתוב על העיר
,פיטר לורנס הביוגרף של ג'יין ג'ייקובס .כשהייתה בת 18
היא הייתה מזכירה בחברת ממתקים .והייתה נחושה לכתוב מהצד
,אנתוני פלינט עיתונאי היא עשתה מה שכל סופר נמרץ .טוב עושה: השיגה עבודות פרילנס
.הסקרנות שלה הייתה מדהימה
היא כתבה על אזורי תעשייה .מסוימים בעיר
,היא כתבה על אזור התכשיטים .אזור הפרוות, אזור הפרחים
היא פיתחה דעה. ולמי היא ."מכרה את זה? למגזין "ווג
.היא כתבה על מה שראתה בעיר
הדרך הכי טובה לתכנן מרכז עיר
היא לראות איך אנשים ,משתמשים בו כיום
לחפש את הנקודות החזקות שלו .ולנצל ולהעצים אותן
אין לוגיקה שאפשר .לכפות על העיר
.אנשים יוצרים אותה
,ולהם, לא לבניינים .עלינו להתאים את תוכניותינו
,"מתוך "מרכז העיר מיועד לאנשים - - מאת ג'יין ג'ייקובס
"המגזין "קיו
,אליס ספרברג אלקסו ביוגרפית של ג'יין ג'ייקובס קיבל את אחת הכתבות שלה
.על מכסים של בורות ביוב
היא גילתה שיש בהם דוגמאות .מעניינות, כיתוב מעניין
כמה עיתונאיות כתבו על מכסים .של בורות ביוב? אף אחת
אבל היא כן כתבה. היא רצתה להבין .איך מערכת הביוב עובדת
,היא הייתה סקרנית .בקיאה במלאכה, ידעה לכתוב
והיא מצאה את עצמה במשרה קבועה
."ב"פורום האדריכלות
,"פורום האדריכלות" - - מגזין הבנייה
ריאיון ברדיו דבליו-אן-ויי-סי - - עם ג'יין ג'ייקובס
גברת ג'ייקובס, עורכת משנה ,"במגזין "פורום האדריכלות
גרה בניו יורק 27 שנים ואוהבת .את זה. גברת ג'יין ג'ייקובס
.תודה רבה, מר דולביה
"יום בהיר אחד, "פורום האדריכלות הטיל עליי משימה
לכתוב על מיזמי התחדשות עירונית ,שמתבצעים כרגע
.בפילדלפיה, למעשה
- פילדלפיה, 1954 -
,אדמונד בייקון מנהל ועדת התכנון העירוני של פילדלפיה ,גילינו, במהלך שיקום פילדלפיה ,שרעיון עיצובי מרכזי
,המפותח היטב והמבוטא בבהירות
יכול כשלעצמו להפוך לכוח יצירתי משמעותי
ולצקת יותר משמעות בעבודתם של אדריכלים יחידים
.בחלקים שונים של אזור
גיליתי מה יש להם בראש ומה הם מתכננים לעשות
,ואיך זה ייראה, לפי השרטוטים .ואילו דברים גדולים זה ישיג
חזרתי משם וכתבתי מאמרים .נלהבים על כך. הכול היה טוב
איך להחזיר את השכונה לעיר הייתי ביחסים טובים .עם המתכננים ובוני המיזמים
,בכל אופן, עבר זמן .וכמה מהדברים האלה נבנו באמת
,סוסייטי היל - - שטח מיועד לפיתוח
.סוסייטי היל היא שכונת מגורים
,בהיותה החלק העתיק של העיר .מתבצע בה פרויקט שיקום נמרץ
בתים, שרבים מהם מלפני ,מלחמת העצמאות האמריקאית
נעשו רעועים .והוסבו לשימושים אחרים
נוסף על כך, היה מקום למגדלי .דירות חדשים ועכשוויים
סוסייטי היל היא שילוב .של עתיק ומודרני
אבל הם לא עבדו כמו .שהם היו צריכים לעבוד
העיר שסביבם לא הגיבה .כמו שהיא הייתה אמורה להגיב
היא הייתה סוג של אנטנה רגישה .שקולטת משהו שאף אחד לא רואה
מדוע חנויות שנראו עליזות והיו עתידות לשגשג לפי התוכניות
?מתרוקנות או מתנוונות
הצגתי את השאלות האלה
בפני האנשים האחראים .לתכנון המקומות האלה
וקיבלתי הרבה תירוצים ...שהסתכמו ב
אנשים הם טיפשים. הם לא עושים" ."מה שהם אמורים לעשות
.וזה היה הלם גדול בשבילי
.תעזבו תיאוריות מנופחות וכל זה ?מה אנחנו רואים כאן
האם אתה רוצה לסמוך על איזו תיאוריה שמישהו הגה
,בעודו יושב במשרד איפה שהוא
או לסמוך על מה שאתה רואה ?באמת בשטח, במו עיניך
אולי המומחים לא ידעו הרבה .כפי שהם התיימרו לדעת
בערך בשלב הזה, הגיע אדון ."למשרד של "פורום האדריכלות
הוא היה מודאג .בנוגע למזרח הארלם
כספי שיקום של העירייה ,בסך 300 מיליון דולר הושקעו
אבל הוא ראה שהבעיות שלהם .מחמירות יותר מכפי שהיו בעבר
היא הגיעה להארלם ויצאה לסיור
עם ויליאם קירק ."מה"יוניון סטלמנט האוס
,רוברטה גראץ סופרת וידידה של ג'יין ג'ייקובס הוא הראה לה את כל הדברים שהולכים לאיבוד בקהילה הזאת
.בתהליך ההריסה
הוא הסתובב איתי .במזרח הארלם
,עצרנו בחנויות .בשיכוני דיור ציבורי
התחלתי לראות, לנוכח ,ההצטברות של כל הדברים האלה
,התחלתי להבין .איך הדברים עובדים
פרטים קטנים ורבים .של סיבה ותוצאה
היא תיארה את זה ,כנקודת ההתחלה
הרגע שבו נדלקה לה .נורה בראש
ראיתי את מה שיוצר .את הסדר המורכב של העיר
זה קשור למאפיין שנקרא ."בעמימות "אורבניזם
,ערים הן מקומות פיזיים מאוד .לא מסה דוממת
זה עסקים ואנשים שמגיבים בדרכים מסוימות זה לזה
.ותומכים זה בזה
,ובמקומות שבהם זה עובד כראוי ,יש הרבה גיוון
,סוגים רבים של עסקים ,של אנשים
שתומכים זה בזה .ומשלימים זה את זה
ג'יין ג'ייקובס חשבה, איך ?שכונה עובדת? איך רחוב עובד
?מה תפקידה של מדרכה
אבל המטרה האמיתית שלה הייתה תיאוריה חדשה
.לגבי אופן הפעולה של ערים
ב"מותן וחייהן של ערים ,אמריקאיות גדולות", היא שואלת
?מהי הבעיה של עיר
היא טוענת, עיר היא בעיה .של מורכבות מאורגנת
על פני השטח היא נראית .מורכבת ולא מסודרת
.אבל למעשה יש מבנה נסתר
,זה נראה כאוס ,אבל למעשה יש איזון
תמהיל פרודוקטיבי של .פונקציות ואורגניזמים שונים
,היא שואבת ממטפורות אקולוגיות
מטפורות ביולוגיות, כדי לטעון .שמדובר במערכת אקולוגית
...היא כתבה
כדי לראות מערכות מורכבות של סדר פונקציונלי כסדר
,ולא ככאוס .דרושה הבנה
,העלים הנושרים מהעצים בסתיו
,המבנה הפנימי של מנוע מטוס
,הקרביים של ארנב מבותר
,הדסק המקומי של עיתון
כולם נראים כמו כאוס .אם מתבוננים בהם ללא הבנה
ברגע שהם נראים כמערכות .של סדר, הם נראים שונה
ג'ייקובס הבינה שכאשר ,ערים עובדות באמת
הן תופעה שמגיעה .מהתחתית למעלה
אז שכונה נהדרת היא מה שקורה ,כשאלפי שחקנים שונים
,חנוונים, בעלי ברים ,האנשים שמסתובבים ברחובות
מתכנסים באופן לא מתואם אך משמעותי
כדי ליצור את הניחוח והאישיות .של שכונה ייחודית
.זה לא מתוכנן .זה עניין של מורכבות מאורגנת
ג'יין ג'ייקובס הבינה
,סנפורד איקדה כלכלן .שערים חיות אינן יפות
,הן מבולגנות, כאוטיות, צפופות .עם אינטראקציות בין אנשים
ערים מתות הן יפות ,במובן מסוים
.כי הן נוטות להיראות צפויות .אין שם הרבה אנשים
,אם אתה מצליח להבין עיר .הרי שהיא מתה
ערים שוקקות חיים .הן דחוסות, מתסכלות
,ועם זאת .שם מתגשמים החלומות שלך
מתכנני ערים לא רואים את המאפיינים האנושיים והמופלאים
.שג'ייקובס רואה
את צורות העיור שעליהן היא כתבה
.מחדשי הערים שאפו להשמיד
?מה היית עושה בשביל הארלם
.משכנות העוני של הארלם .כן-
הייתי לוקח אותם ואת כל משכנות ,העוני הדומים והורס אותם
,עד הסוף. זה סרטני .צריך למחוק אותם
אני אומר שמדובר בגידול סרטני .שצריך לעקור
בסדר, עקרת והחלפת אותו .במשהו חדש. -כן, נכון
,משהו מכובד ,שיש בו אור ואוויר
,בתי ספר חדשים .מגרשי משחקים ופארקים
ובעיניי זו תרומה גדולה
שאוכל להעניק לכל האנשים .שאצליח לשכנע לקבל אותה
במקום ללכת בעקבות הדרך הטבעית
שבה אנשים ,משתמשים במרחב
תכנון הערים בעידן הזה של לאחר המלחמה והאדריכלות המודרנית
יצרו חזון מופשט ,של מה שעיר צריכה להיות
תוך התרכזות .באוטופי ובאידיאלי
בשנות ה-20, הופיעה דמות .מוזרה ומיסטית משווייץ
.הוא קרא לעצמו לה קורבוזיה
הוא עסק באדריכלות וראה ,את עצמו לא רק אדריכל
.אלא בעל חזון אורבני דגול
הוא הגה את הרעיונות שלו לגבי אורבניזם מודרניסטי
בזמן שטס בשמי פריז
וראה את העיר מלמעלה והביט .למטה כמו אלוהים על התמונה
הוא לא הכיר את העיר .מתוך הרחובות
.קורב התלהב מהמטוס
הוא כתב שהמטוס מצביע על הבלגן .שעשינו מהערים שלנו
לפני שגלגלי המטוס נגעו במסלול, הוא הסיק
שעלינו למחוק את כל זה .ולבנות מחדש את הערים שלנו
לה קורבוזיה תיאר לעצמו החרבה של חלקים ענקיים מפריז
והחלפתם בבניינים עשויים .לוחות אבן ודמויי צלב
הוא הציע אוטוסטרדות שעוברות דרך מרחב פתוח ירוק
ומסתיימות בשיכוני-על
ובהם גורדי שחקים
שמספקים אור ואוויר ומאפשרים .לאנשים להיחלץ ממשכנות העוני
הוא טען שאם יש לך אדריכלות טובה, חיי האנשים ישתפרו
,פיליפ ג'ונסון אדריכל ואנשים ישפרו את האדריכלות עד לכדי שלמות
,שתנחת עלינו כמו רוח הקודש .ונחיה באושר ובעושר
קורב גיבש את התוכנית הזו ובנה מודלים
.וזה הלהיב אנשים רבים
אבל בצרפת .לא התלהבו כל כך
"הרעיון של "העיר הקורנת "ו"מגדל בפארק
,עבר בסוף לאמריקה .כמו שאר המודרניזם
כדי לעזור לנו להציץ אל העתיד ,של העולם הבלתי גמור הזה שלנו
הוכנה בשביל היריד העולמי של ניו יורק
תערוכה מעוררת מחשבה .של הפיתוחים שלפנינו
ב-1939, ג'נרל מוטורס .הכינה תערוכה: הפיוצ'רמה
.היא הציגה אוטוסטרדות
.וכולם באמריקה רצו את זה
,הנה עיר אמריקאית שתוכננה מחדש
סביב מערכת תנועה ,מודרנית ומפותחת ביותר
.שנבנתה מחדש ותוכננה מחדש
,אזורי המגורים המסחר והתעשייה הופרדו
למען יעילות גבוהה יותר .ונוחות רבה יותר
- ג'נרל מוטורס-
,ג'ייסון אפסטין העורך של ג'יין ג'ייקובס היריד העולמי של 1939 בניו יורק
.היה אירוע של קורבוזיה
.הוא הילל את הסגנון הזה
וכך אנחנו רואים רמזים ,לדברים העתידים לבוא
,עולם עם עתיד ,שבו כולנו מתעניינים מאוד
.כי שם נבלה את שארית חיינו
בעתיד שיכול להיות .מה שנבחר לעשות אותו
- ראיתי את העתיד -
- מגדלי משרדים בפארק -
לה קורבוזיה שרטט את הסקיצה - - הנבואית הזאת ב-1922
המודרניזם נכנס לזרם המרכזי
של האדריכלות המסחרית האמריקאית
.ושל ההתחדשות העירונית
,רוברט איי-אם סטרן אדריכל מודל הדיור הציבורי שבחרנו בארה"ב
היה פרשנות שגויה .של לה קורבוזיה
המגדלים שבתוכנית שלו מ-1923 .נועדו למשרדים
,ואז מסביב למגדלים, מתחת
בניינים בני שבע קומות .עם מרפסות רחבות
הוא מעולם לא קרא לאנשים .לגור בגורדי שחקים
,זה היה מהרגעים המוזרים האלה
שבהם סדרה של רעיונות אינטלקטואליים
יכלו להיות מושחתים במהירות .ובקלות לכדי משהו זול ומסחרי
,ג'יטה מהטה אדריכלית ותיאורטיקנית ערים הנוסחה הכי פשוטה לעשות .כסף מהיר היא מודרניזם
,זה היה זול מאוד מהיר לייצור
ואפשר בנייה בסדר גודל עצום .במהירות רבה מאוד
ורוברט מוזס .הבין את זה היטב
הדבר האחד שנעדר לגמרי ,מהחזון הזה הוא רחובות
הרעיון שרחוב הוא ,דבר שאתה צועד בו
.מקום שבו דברים קורים
ג'יין ג'ייקובס ראתה את זה בתקופה שבה כולם חשבו
שהמדרכה היא שריד מטופש .מעידן אחר
.זה משהו שכולם יודעים כבר
רחוב שבו משתמשים הרבה .נוטה להיות רחוב בטוח
רחוב נטוש נוטה .להיות לא בטוח
?אבל איך זה עובד באמת
,צריכות להיות עיניים על הרחוב
עיניים של אלה שאנחנו מכנים .הבעלים הטבעיים של הרחוב
המבנים ברחוב המצוידים להתמודדות עם זרים
ולהבטחת שלומם של הדיירים והזרים גם יחד
.חייבים להיות מכוונים לרחוב
הם לא יכולים להפנות אליו גב או צד ריק
.ולהשאיר אותו שטח מת
פילוסופית, היא האמינה שבטיחות לא נובעת ממאבטחים חמושים
.שחוסמים את הכניסות
מה שהופך שכונה לנהדרת היא .דווקא העובדה שיש אנשים ברחוב
המדרכה צריכה להכיל ,משתמשים באופן רציף
גם כדי להוסיף את מספר העיניים הנישאות לרחוב
וגם כדי לדרבן את האנשים שבבניינים לאורך הרחוב
לצפות במדרכות .במספרים מספיקים
אף אחד לא נהנה לשבת במרפסת .או להשקיף דרך חלון על רחוב ריק
כמעט אף אחד לא עושה .דבר כזה
אנשים רבים מבדרים את עצמם .מדי פעם בצפייה בפעילות שברחוב
היא יצאה לשטח .והתבוננה בדברים
כשהיא אמרה ששומרי סף הם עיניים בתשלום על הרחוב
ושאותו דבר יכול לקרות ,'מתוך ברים ברחוב בווסט וילג
.הבנתי על מה היא מדברת
אף אחד לא צריך לחשוש מדברים .כשיש הרבה אנשים ברחוב
ג'יין ג'ייקובס .הופכת את נקודת המבט
,איך זה לגור ממש במקומות האלה ?מנקודת המבט של מפלס הרחוב
השינוי הפשוט הזה בנקודת המבט .הרחיק אותה מהשמרנות של אז
רוברט מוזס לא היה מעוניין .לשים לב למה שקורה בשכונות
את מה שהיה שם הוא ראה כמכשול .למה שהוא רצה לבצע
.אנשים מתנגדים למוזס כל הזמן
בין שהוא רצה את מרכז לינקולן ,בשביל אמנויות הבמה
גשר על פני הכניסה ,לנמל ניו יורק
מגרש חניה שבו אמהות מטיילות ,עם התינוקות בסנטרל פארק
כביש מהיר במורד עמוד השדרה של פייר איילנד
או כזה שעובר באמצע ,כיכר וושינגטון
הוא ציפה להתנגדות תקיפה .וזה מה שהוא קיבל
,יש התנגדות לכל דבר מתקדם .כל דבר חדש
,דעתם של האקטיביסטים
,'כפי שאנחנו היינו בווילג
אד קוץ', ראש עיריית ניו יורק, 1989-1978 הייתה שרוברט נורא, הוא .הורס את העיר ושצריך לעצור בעדו
ג'יין הייתה מעורבת בכמה ניסיונות למנוע מרוברט מוזס
,לקרוע את העיר לגזרים
החל מהניסיון שלו להמשיך את השדרה החמישית
.דרך כיכר וושינגטון
- כיכר וושינגטון, 1954 -
הפעם הראשונה שנעשיתי מודעת לאיום של הכבישים המהירים
על העיר ניו יורק
הייתה כשהופיעה התוכנית למתוח את השדרה החמישית
דרך פארק כיכר וושינגטון .ומתחתיה, כרחוב רציף
הם רצו שהאוטובוסים של השדרה החמישית יעברו דרך הפארק
ואל תוך וסט ברודווי
ולהחליף את השם ,לשדרה החמישית דרום
כדי להעלות את הערך .בשביל השכרת דירות
זה היה פרויקט .של רוברט מוזס
זה לא היה משהו מופשט ,בעיני ג'יין ג'ייקובס
,ג'יין ג'ייקובס ובנה נד רחוב הדסון 555 ,אלא משהו שקורה קרוב לבית .בחצר האחורית שלה
היא נהגה להביא את הילדים שלה .בעגלות כדי לשחק בפארק הזה
זה היה קמפוס .בשביל אוניברסיטה
זו הייתה חצר קדמית .בשביל ילדים
זו הייתה השתקפות אמיתית .של שכונה מגוונת
."זהו "המעגל
בימי חול, זו בריכה .'לילדי הווילג
אבל בימי ראשון, סוגרים את המים והמעגל הופך למקום מפגש
,לנגני גיטרה, בונגו ובנג'ו
,לתושבי הווילג' המטיילים .לזמרי עם ולתיירים
אני ורבים אחרים זעמנו על כך שכביש עתיד לחצות את הכיכר
והחלטנו להציל את .פארק כיכר וושינגטון
ג'יין ג'ייקובס סוקרת את - - הצמיחה העירונית עם קבלנים
כיכר וושינגטון הייתה ההתחלה .של ג'ייקובס כאקטיביסטית
,כל האקטיביסטים, כולל אני .ניסו לעצור את זה
המנהיגים היו ג'יין ג'ייקובס .ושירלי הייז
שירלי הייז ואדית ליונס
!הצילו את הכיכר היו שתי הנשים
סגרו את הפארק לתנועת כלי רכב שהחלו את המאבק נגד הכביש .בפארק כיכר וושינגטון
אני מתנגד לסלילת כל כביש - - מעל, מתחת או דרך הפארק
.ג'יין לא כיבדה כוח
אז היא העלתה הילוך במאבק הזה ,על כיכר וושינגטון ואמרה
.אני אכתוב לראש העיר
שמעתי בדאגה וכמעט בפקפוק
את התוכניות לסלול כביש מהיר .שקוע דרך מרכז כיכר וושינגטון
בעלי ואני בין האזרחים ,המאמינים באמת בניו יורק
עד כדי כך שקנינו בית בלב העיר .ושיפצנו אותו בעבודה קשה
מייאש לעשות מאמץ להפוך את העיר לראויה יותר למגורים
ואז לגלות שהעיר עצמה הוגה .תוכניות להפוך אותה ללא ראויה
- פארק כיכר וושינגטון -
הדוגמה שג'יין הציבה לעצמה
קרול גרייצר, אקטיביסטית אורבנית וידידה של ג'ייקובס היא הדוגמה שאנשים .הלכו בעקבותיה
אם כביש עתיד לחצות ולהיות ,הרסני וידוע לך שזה אידיוטי
,אתה נאבק בכביש הזה
,מוחה נגד דרדור המצב
נגד הסטטוס קוו ודברים שנוגעים לך .ולשכונה שלך ישירות
אני חושבת שהיא הייתה יעילה בזכות עוצמת האישיות שלה
וההצלחה שלה .לגייס אנשים רבים
מרגרט מידס, סוזן סונטג וכל האנשים שג'יין עבדה איתם
.נמשכו למוחשיות של המאבק הזה
:דוקטור מיד אמרה לקהל העצום" ?אנחנו צריכים ערים. אבל אילו
האתגר הוא לבנות עיר" ,שבה כולם, לא רק העשירים
"יוכלו לחיות בבטחה ובשלווה"
,יש להם יותר מדי מבקרים ,יותר מדי מכפישים
יותר מדי אנשים שהורסים .את הקן שלהם. זו הבעיה שלנו
יותר מדי אנשים שיושבים ,בחיבוק ידיים ומכנים בשמות
...כמו ממפורד. אנשים ש ?מה הם תורמים
,אם תהיה לך בעיה או קושי לפתור .לעולם לא תפנה אליהם
.הם לא יעזרו בשום דבר
אין להם אפילו אוצר מילים .נורמלי, לדעתי
רוברט מוזס לא היה רגיל לזה .שאומרים לו לא
הוא היה משגר מכתבים ...'לאנשים של גריניץ' וילג
הבנתי שבתהליך השיקום ,מדרום לכיכר וושינגטון
יהיו קריאות חרדה מצד אנשים המשוכנעים שמדונה הסיסטינית
מצוירת במרתף של אחד הבניינים הישנים שם
והוא לא מאוכלס כרגע על ידי ,קברט או בית מרזח לא חוקי
ש"דוד" של מיכלאנג'לו פוסל בעליית גג באותה שכונה
ושכל מי שמניח יד על האתרים המקודשים האלה יוצא להורג
אם הוא עדיין לא הוכה .על ידי ברק שירד מהשמים
הם הצליחו להציג את מוזס כבריון ,וזכו לתומכים רבים
.כולל אלינור רוזוולט
אני סבורה שהריסת הכיכר
על ידי סלילת כביש עורקי לתנועה דרכו
,תזיק לא רק לכיכר עצמה .אלא לכל השכונה ולעיר כולה
.אני לא מתנגדת לשינויים .למעשה, אני מאמינה בשינויים
אבל אני סבורה שמסורת טובה .צריך לשמר
ג'ייקובס הייתה אסטרטגית מבריקה
.בכל הנוגע לפעולה אזרחית
.היה לה חוש להזדמנויות צילום
בפארק כיכר וושינגטון, היא סידרה שהבת שלה ובחורה נוספת
,יערכו טקס קשירת סרט
שהיה ההיפך מטקס גזירת הסרט שפוליטיקאים אהבו לערוך
.בהשקות ציבוריות
באחד הדיונים, מוזס היה טיפש מספיק כדי לומר
,ש"אף אחד לא נגדנו ."חוץ מכמה אמהות
.איזה חוסר טקט
רק אם אתה חושב שאנשים .אינם חשובים, אתה אומר דבר כזה
.היא הייתה עקרת בית .כך התייחסו אליה
,היא הייתה עיתונאית מקצועית ,שכאשר רצו לזלזל בה, אמרו
עקרת הבית ההיא .מרחוב הדסון
.נסה להתעסק עם כמה אמהות
אני חושבת שהוא המעיט בערך .היעילות של האמהות האלה
אלפי אנשים תמכו. זה לקח כמה .שנים, אבל זה הציל את הכיכר
בסוף זה הפך לאופוזיציה חזקה .שהוא לא נתקל בה מעולם
.הוא הביא את זה על עצמו
פארק כיכר וושינגטון היה בהחלט התבוסה הציבורית הראשונה
.בשביל רוברט מוזס
.זה היה סדק רציני בשריון שלו
הקרב על כיכר וושינגטון היה .טעימת ניצחון ראשונה של ג'יין
- הרס מטרופוליס -
זמן קצר לאחר ניצחון ,כיכר וושינגטון
"מותן וחייהן של ערים" .יצא לאור
בנט סרף, מנהל בית ההוצאה לאור .רנדום האוס", שלח עותק למוזס"
- בנובמבר 1961 15 -
.ומוזס שלח אותו בחזרה
אני מחזיר את הספר .ששלחת לי
מלבד העובדה שהוא ,משולח רסן ולא מדויק
.הוא גם מוציא דיבה
,אני מפנה את תשומת לבך, למשל .לעמוד 131
רוברט מוזס הפך לאמנות את השימוש בכספי ציבור
כדי להשיג את מבוקשו אצל אלה שהמצביעים בחרו וסומכים עליהם
שייצגו את האינטרסים שלהם .המנוגדים לשלו
זהו, כמובן, בלבוש אחר, סיפור .עצוב וישן של ממשל דמוקרטי
תמכרו את הזבל הזה למישהו אחר הוא לא רצה אפילו להכיר .בקיומו של הספר או של ג'יין
.גם אחרים לא היו נדיבי לב
.כולל לואיס ממפורד
לואיס ממפורד, מבקר האדריכלות ,"הדגול של ה"ניו יורקר
הביקורת המפורסמת שלו על הספר שלה נשאה את הכותרת
תרופות הסבתא" ."של אמא ג'ייקובס
מה שמעביר את המסר שג'יין ג'ייקובס היא זקנה חמודה
שמנסה להכניס איזו תרופה הומיאופתית לעיר
במקום לבצע את הניתוח הרציני .שרופא אמיתי היה מבצע
,בסמוך ליציאתו לאור של הספר
,למרבה האירוניה
,'השכונה שלה עצמה בווסט וילג
השכונה שעליה היא הכריזה כמודל ,למה ששכונות יכולות להיות
.יועדה להתחדשות עירונית
- וסט וילג', 1961 -
מוזס היה הממונה על הדיור בניסיון של ההתחדשות העירונית
לבנות יותר דיור ציבורי .בניו יורק
,הוא פרש מהתפקיד הזה 'אבל לפני כן, הוא סימן את וסט וילג
.כמתאימה לתואר משכנות עוני
- 'אזור גריניץ' וילג -
- 'שימוש הקרקעות בווסט וילג -
קולה של ג'יין ג'ייקובס סיימתי לכתוב את הספר סוף סוף
וחשבתי, עכשיו אוכל .לחשוב על משהו אחר
,ובמשך שלושה שבועות .אכן חשבתי על דברים אחרים
"ואז פתחתי את ה"ניו יורק טיימס בוקר אחד
וגיליתי שהאזור שלנו 'בווסט וילג
עומד לקלוט פרויקט .התחדשות עירונית
היא לא ראתה את עצמה כמארגנת .קהילתית, לוחמת רחוב וכדומה
.היא הייתה סופרת
,היא לא אהבה את הסחת הדעת .אבל ידעה שעליה לעשות את זה
היא הייתה עצובה, משכה בכתפיה ?ואמרה, מה אני יכולה לעשות
תוכנית העיר" ,מתרחבת רק בתסקיר
אבל הדיירים" "חוששים מהסגת גבול
מכירים את הקטע ?של עצם אינרטי
אז אין משהו אינרטי יותר .מביורוקרטיה ממשלתית
אין משהו אינרטי יותר .ממשרד תכנון
הוא נע בכיוון אחד .ולעולם לא ישתנה מעצמו
אז פתאום נדרשתי לממש ,את הנחות היסוד שלי
שכדי שיקרה משהו שיהפוך ,את האופן שבו דברים נעשים
האזרחים צריכים לקחת יוזמה .ולתסכל את המתכננים
ולכן התחלתי להתמסר .לתסכול מתכנני ערים
תושבי הווילג' שואפים - - לעצור את ההתחדשות
.וכך גם כל השכונה
ג'יין ארגנה מפגש של דיירים ,"מקומיים ב"ליונס הד
,מקום בילוי אהוב בשכונה
ארגנה אנשים לדבר במפגשים ציבוריים
ונתנה לכולם להרכיב משקפי שמש .עם האות אקס מצוירת עליהם
הם היו מתוחכמים בטקטיקות שבהן הם השתמשו
והם התמודדו עם מישהי שכותבת לפרנסתה כבר כמה עשורים
.ויודעת להציג טיעונים
כולנו הכרנו זה את זה
ותכננו כל הזמן איך להעביר .את ראש העיר לצדנו ולאיים עליו
.ועשינו את זה .העברנו אותו לצדנו
היא הגישה תביעה נגד עיריית ניו יורק
בניסיון לסכל את .תוכנית ההתחדשות שלהם
- 'הצילו את הווילג -
- משרד ראש העיר -
אני חושב שהגיע הזמן
לגנוז את הצעת ההתחדשות 'העירונית של הווסט וילג
ולהסיר לאלתר את הייעוד .'שנקבע לווסט וילג
.בלבביות, רוברט פ' וגנר
,הם ניצחו, ובסופו של דבר .הווילג' לא סומן כמשכנות עוני
היא למעשה הראתה 'לאנשי גריניץ' וילג
,שהם יכולים להילחם בעירייה
שהם לא צריכים לקבל את התוכניות של מתכנני הערים
הישובים ליד שולחנות השרטוט שלהם
ושהם יכולים לדחות את הקווים .המשורטטים סביב הבתים שלהם
צריך להבין שגריניץ' וילג' היה ,תקדים לגל שהחל לאחוז בארה"ב
שבו הייתה התנגדות הולכת .וגוברת לסמכות ריכוזית
- צדק, לא עוול -
האסטרטגיה שלה בהחלט שאבה .ידע ממאבקים אחרים שהתנהלו אז
,בהפרשים של שלוש שנים ,ג'ייקובס הוציאה לאור את ספרה
בטי פרידן הוציאה את ,"ההילה הפמיניסטית"
רייצ'ל קרסון הוציאה ,"את "אביב דומם
...התנועה לאיכות הסביבה
- זיהום אוויר הורג -
,זכויות האזרח
...התנועה לערים מכובדות
- הצילו את תחנת פן -
,הפמיניזם
כל אלה נולדו בבת אחת
,וכולם חלקו כלים של תעמולה .ארגון מקומי, מרי אזרחי
ג'יין ג'ייקובס הייתה אולי הדוברת הרהוטה ביותר של תנועה
.שכיום נראית הגיונית לחלוטין
כל עיר שהורסת את בנייניה רק כדי לעשות כסף בשביל שיכון
,או סתם כדי לחדש
.עושה משהו פלילי
בן אדם שעולה לקומות העליונות ,של פרויקט דיור ציבורי
?שם נשקף לו נוף, מה הבעיה שלו ?יש לו מקום נחמד לגור בו, לא
אני חושב שההתנגדות נובעת מכך
שהנוף הוא סתם עוד שיכון ...או עוד כביש ראשי. -לא
.אני לא מסכים
,הם לא רצו רק את זה .דיור חדש במקום הישן
.הם רצו עיר שנראית אחרת לגמרי
רוברט מוזס וציבור הבוחרים שלו .רצו שהכול יהיה מפושט, סטרילי
זו הייתה היוהרה ,של מוזס ושכמותו
הרעיון שאנחנו נארגן מחדש את המרחבים
וכך נארגן מחדש .את הקשרים החברתיים
זה היה קשור למנטליות ,"של "מגדלים בפארק
.ליצירת סוג חדש של גטו
מרכזים שלמים של ערים יושרו בדחפור
.בשמם של אנשים, אבל לא למענם הם הרסו חיים
.והחליפו אותם בשיכונים
ולמה? כי זה גרף רווחים גדולים .לאנשים רבים
,קבלנים עשו מזה הרבה כסף
,פוליטיקאים עשו הרבה כסף
.וזה היה כסף מהיר
אז הם עשו את זה שוב ושוב .בערים בכל הארץ
כמה שנים אחרי שרוברט מוזס ,התחיל לבנות את השיכונים האלה
.הערים האחרות הלכו בעקבותיו
- דטרויט -
- שיקגו -
- בוסטון -
- דנוור -
סן פרנסיסקו הם בנו לפי המודל .של לה קורבוזיה
ראו את סוג הבנייה הזה .של השיכונים ברחבי ארה"ב
בנייני דירות בני 25 קומות
עם מגרשי משחקים וגנים סביבם .שנראו נהדר בכל השרטוטים
פרויקט הדיור הציבורי פרוט אייגו, סנט לואיס, 1954 כאן, בבניינים חדשים וזוהרים ,עם מתחמים מרווחים
.הם יכולים לחיות
,לחיות עם מים זורמים בבית ,אורות חשמל
קירות מטויחים ושאר אמצעי .הנוחות המצופים במאה ה-20
בשיכונים אלה, ילדים יכולים לשחק בבטחה
,על המדשאות הרחבות
לא בסמטאות המלוכלכות .ובחלקות אדמה ריקות
עלינו לוודא שכל משפחה באמריקה ,תחיה בבית מכובד
,בשכונה שמביאה גאווה בקהילה המספקת הזדמנויות
.ובעיר של הבטחה ותקווה
פרויקט הדיור הציבורי - - פרוט אייגו, כעבור תשע שנים
אבל מה שקרה בסוף הוא שאף אחד לא הסתובב
במרחב הציבורי .שסביב השיכונים האלה
וכך הם הפכו למקומות דלילי אוכלוסין
ועד מהרה למקומות .מהמסוכנים בעולם
עוני מרוכז. זה היה הדבר הכי גרוע .בשיכונים האלה
ולכן הועצמו כל האלמנטים הפתולוגיים והאנטי חברתיים
.של העוני
.המקומות האלה נעשו מבוצרים
,אתה נדחק לפינה .מרגיש דחוק לפינה, לכוד
.הם הפכו אנשים לפגיעים יותר
שיכוני דיור ציבורי .הפכו למקומות של פחד
מבצרים גורדי שחקים כאלה .נבנו כך כדי לחסוך כסף
בטווח הארוך, הם לא עשו .אפילו את זה
הבעיה היא שהם לא היו נכונים .בשביל האנשים שבסוף גרו בהם
,חקלאים שחורים ,משפחות שבורות
שהורשו להיכנס לשם ולהישאר .רק אם משכורתם נמוכה מספיק
רוב הערים עוברות עכשיו משהו .שנקרא התחדשות עירונית
.שזה אומר סילוק הכושים .זה אומר גירוש כושים
.זו המשמעות
ג'יימס בולדווין .והממשלה הפדראלית שותפה לזה
.ואנחנו מדברים כאן על בני אדם
לא מדובר באיזה קיר או מושג ."מופשט שנקרא "בעיית הכושים
,הבנים והבנות הכושים האלה ,בגיל 17-16
לא מאמינים שהמדינה מתכוונת למה שהיא אומרת
ולא מרגישים שיש להם .מקום כאן
הביטוי "התחדשות עירונית "היא סילוק הכושים
היה הבנה מצד האפרו-אמריקאים .שמדובר במתקפה
,סילוק זה לומר החוצה ,שם, רחוק
איזשהו מקום עוין .שבו תוכלו פשוט למות
ומה שקרה באמת לאנשים האלה .הוא שהעבירו אותם למקום עוין
מיקמו את האפרו-אמריקאים ,בשולי העיר
מקומות שבקושי תמכו בסוג החיוני של החיים
.שאנשים צריכים כדי להצליח
זה כאילו שהבנאים לא הבינו .שילדים יחיו שם
הם גם לא חזו את הפשיעה והוונדליזם, שהם בעצם ביטוי
לזעם ולשנאה עצמית שגורמים .לאנשים לרצות להרוס רכוש שלהם
,אנשים חיו בקהילות מבולגנות .אבל עבדו
לאנשים היה הון חברתי, הם שמרו .על הילדים של מישהו שלא נמצא
.כל זה נלקח מהם .הם לא היו מושקעים רגשית
הם שנאו את השיכונים האלה .שנבנו בשבילם כי הם עניים
רואים הרבה חלונות שבורים .שילדים שברו על ידי זריקת אבנים
ומה טבעי יותר מילדים שזורקים .אבנים? אין להם דבר אחר לעשות
.אין שום מתקני שעשועים כאן
מגרש משחקים כזה .הוא לעג לאלפי ילדים
לא שאלו את הדיירים .מה הם רוצים
זה נבנה כי מישהו אמר שזה .יהיה טוב לילדים שישחקו שם
,היו כתובות גרפיטי בכל מקום בעיות סמים
וכל הבעיות שאפשר לדמיין .כשאתה עוקר אנשים שלא מרצונם
מה אתה מצפה, שהם יאהבו .את השיכונים האלה? זה לא יקרה
פרוט אייגו, אם מסתכלים על האזור ,במבט מלמעלה
רואים שבין הבניינים .יש מרחק גדול
,צ'רלס קוריאה אדריכל ומתכנן ערים ,אם תיקח ותפיל אותם על הפנים ,והיה ראוי שייפלו כך
תקבל דיור מקסים .בגובה שישה מטרים
.בואו נעשה תרגיל קטן כאן
אם מסירים את לוחות האבן ,האלה מהמגדלים
מתחילים לראות .גישה שונה למה שנראה
,אדריכלים ומהנדסים צוות הפעולה של פרוט אייגו מתחילים לראות דרך האתר
במקום להסתכל ...על שורת בניינים
דבר אחד שהדיירים משתוקקים לו ,הוא בנייה נמוכה
,דומה יותר לבית .משהו שהם יוכלו להתחבר אליו
אנחנו מנסים כאן לקחת מצב נתון
ולהפוך אותו בחזרה לקהילה .שבה אנשים רוצים לחיות
אחרי חשיבה על הבעיה ,של פרויקט הדיור פרוט אייגו
.מהנדסי העיר פוצצו אותו
.פשוט מחקו אותו בדינמיט
.השיכונים היו בסוף כישלון ענק
אנחנו יודעים הכול .על הכישלון הזה עכשיו
,ובכל מקום שבו הם היו קיימים
.כעבור 40-30 שנה, כולם הוחרבו
,ג'ורג' ב' מרפי הומס - - בולטימור, מרילנד, 1999
שיכון הדיור הציבורי - - לייקפרונט הומס, שיקגו, 1998
אי אפשר להחזיר רחובות .למקומות שמהם הם הוצאו
.אי אפשר להחזיר חנויות
שיכון הדיור הציבורי מיל קריק, פילדלפיה, 2002 אי אפשר להחזיר את חיי היום-יום .ואת כל המוסדות
נדרשים דורות כדי לבנות .את המוסדות האלה
.זה מה שהשיכונים האלה חיסלו
עיור שיכוני העל מהסוג המודרני שג'יין ג'ייקובס כתבה עליו
,הורס ערים. ובתוך כך .גם המכוניות פורצות לתוכן
זה יוצר לא פחות בעיות .ממיזמי ההתחדשות העירונית
ההשפעה העמוקה ביותר על העיר במאה השנים האחרונות
.היא המכונית
ההחלטה שהתקבלה באופן בלתי נמנע כמעט
הייתה להעביר את הכבישים המהירים הבין-מדינתיים
,מייק דיוויס סופר ותיאורטיקן ערים ,דרך הערים ודרך שכונות
שאת הערך שלהן רצו האליטות העירוניות ואנשי הנדל"ן
.לקבל בחזרה בסופו של דבר
לא הייתה לנו כלכלה אמריקאית .ללא תעשיית הרכב. פשוט כך
אני מאמין שזו תעשייה נהדרת שחייבת להימשך
,ולנפק מכוניות ,משאיות, אוטובוסים
וצריך שיהיו להם מקומות .לנסוע בהם, כבישים מודרניים
הדיבר הראשון של מוזס ."בנוגע לקדמה הוא "תנהג
ג'יין ג'ייקובס הייתה ,מהאנשים הראשונים שאמרו
.המכונית היא לא עליונה
האנשים שצועדים על המדרכה .הם מה שעושה את העיר
לא קשה להבין שייצור מכוניות וצריכתן נראים חשובים
,להנהלות של פורד .קרייזלר וג'נרל מוטורס
אבל קשה יותר להבין מדוע ייצור מכוניות וצריכתן
צריכים להיות מטרת החיים .של כולנו
מוזס רצה להגשים חזון מסוים .של החלום האמריקאי
מה שטוב לג'נרל מוטורס .טוב לארצות הברית של אמריקה
אני מתכבד להציג את הזוכה ,בפרס הגרנד נשיונל
.רוברט מוזס מניו יורק
,תחרות החיבורים של ג'י-אם - - כבישים טובים יותר", 1953"
,רוברט מוזס ,מתאם הבנייה בניו יורק
הוא מתכנן כבישים מהירים ,בעל שם עולמי
.אדם שיודע את העבודה
,הוא בעצם הרס שכונות חיוניות ,בדרום ברונקס, למשל
שם הוא סלל את .כביש חוצה ברונקס
- כביש חוצה ברונקס -
זו ההחלטה ההרסנית ביותר .שהתקבלה לגבי ערים בארה"ב
כביש חוצה ברונקס, עורק תחבורה שתולדותיו רצופות בעיות ענקיות
התוכנית של כביש חוצה ברונקס של בנייה, מימון, העברה ,ממקום למקום והכשלה מאורגנת
.ולכן נדרשו 17 שנים להשלימו
כביש חוצה ברונקס שיסע את לב הברונקס
,רונלד שיפמן אדריכל ואקטיביסט אורבני ויצר חומה
בין החלק הצפוני .לחלק הדרומי של הרובע
רוברט מוזס חשב שהוא יכול ?לעשות כל דבר. מי יעצור אותו
כל הפוליטיקאים של העיר לצדו
כי הוא מביא הרבה כסף פדראלי .מתוכנית הכבישים הפדראלית
- פורמולת 90-10 -
.וזה עובר ידיים
כיום, הבעיה הגדולה ביותר שלנו .היא פינוי דיירים
,הנטייה של אנשים בפוליטיקה
כמו גם אלה שמתגוררים על הכביש ,הראשי ומושפעים מיידית
הוא להניח שהאנשים שמבצעים את ...העבודה הזאת לא מגלים אהדה
- אחוז מהפינוי הושלמו 99 -
.והם אפילו סדיסטים
.כמובן, זה לא נכון בכלל
כשמוזס פרץ עם ,כביש חוצה ברונקס
זה שבר לא רק את המבנה הפיזי ,של הרובע הזה, פשוטו כמשמעו
,הפרדה בין הדרום לצפון
.אלא גם את הקהילה
,כשאתה עוקר את חיי היום-יום ,את החנויות
את המקומות שבהם ,הם מעבירים את זמנם
,מה שנקרא המרחב הציבורי
,המדרכות, הברים, הצרכניות
.אתה עוקר את העיר
.וזה מה שג'יין ג'ייקובס אמרה
עקירה של אנשים .היא מרשם לפגיעה בעיר
,צריך לפרוץ דרך .אין מה לעשות
זה כמו כל הדברים .שמעוררים התנגדות
העובדה שאלפיים איש מפגינים נגד שלוחה של כביש מהיר
לא אומרת שלא .תסלול את הכביש
- מוזס הדיקטטור -
הרבה מהבעיות של דרום ברונקס צמחו באופן ישיר
מתוך ההרס שחוללה הסלילה ,של הכביש המהיר הזה
שכמובן נסתם בפקקים .דקות לאחר פתיחתו 15
מוזס חשב שהוא משפר את העיר על ידי שהוא הופך אותה לעדכנית
.ומתאימה לשימוש במכוניות
וכשהתברר שכבישים מהירים ,בתוך ערים הם הרסניים ביותר
.פרץ מאבק בין כוחות מנוגדים
כמובן, במנהטן תחתית, מוזס רצה .לסלול כביש שחוצה את העיר
כל תעשיית הברזל שם .הייתה נמחקת
כבישים חוצי מנהטן - - ושיפורים קשורים
כביש מנהטן תחתית היה אמור לחבר את מנהרת הולנד
.עם גשרי ויליאמסבורג ומנהטן
.זה היה הורס את רוב סוהו
היינו מאבדים את אחד האוספים הנהדרים ביותר
,של מבנים מהמאה ה-19 .לא רק בניו יורק, אלא בעולם
הכבישים המהירים הרסו כמובן .את השכונות שבהן הם עברו
?איפה זה היה עתיד להיגמר
כל המקום היה אמור להיות .משובץ בכבישים מהירים
?מה היה נשאר לנו ממנהטן
,הצורך הדחוף הזה", 1964" - - סרט שיווקי של רוברט מוזס
,בכל יום של השבוע ,אם תצעד לאורך רחוב קנאל
,וזה מהיר יותר מנסיעה
.זה מה שתראה
.פקק אינסופי של כלי רכב
.כעת הביטו בפתרון
,כביש מהיר במנהטן תחתית
כביש מהיר פרקטי
המשרת את אזורי העסקים והמסחר .של מנהטן תחתית
האם נוכל להרשות לעצמנו לתת לחלק אחד של העיר שלנו
להיחנק בהדרגה ?בעומסי תנועה חסרי תקווה
.היה קמפיין נורא נגד השכונה
הוא נקרא "400 הדונם ."של הגיהינום
אזור פקוק ודורך במקום .של העיר
שום מבנים פרטיים .לא הוקמו שם כבר 30 שנה
.עמק של שפל כלכלי
.הצורך הוא דחוף
אנחנו חייבים כביש מהיר .במנהטן תחתית עכשיו
הכומר המקומי בכנסייה ברחוב ברום
שמע על המאבקים המוצלחים של ג'יין נגד מוזס
.ושאל אם היא יכולה לעזור
אבי, איזו השפעה אתה סבור ?שתהיה לכביש מהיר על השכונה
ובכן, הכביש המהיר .יהרוס את השכונה
- כביש מנהטן תחתית -
זה הדבר הכי גרוע .בתוכניות הענקיות האלה
,כביש מנהטן תחתית - - הצעת עיצוב
אין שום דרך שם ש... מבנים ,ישנים נהרסים ומוקמים חדשים
דברים ישנים מותאמים .לשימוש שונה
."זה כבר נקבע" .זה לא תכנון לעתיד
לנוכח ההתנגדות לחלומו הישן ,על כביש חוצה מנהטן תחתית
מוזס מגדיר בדיוק מה נדרש .כדי לעקוף את המכשולים
.צריך לפנות אנשים
,המנהיגים הפוליטיים אם יש אנשים שתומכים בהם
והם יודעים איפה הם ,והם מצביעים נכון
הם לא רוצים להעביר אותם .למקום אחר
מה שאני מנסה לעשות בניו יורק ועשינו בהצלחה במקומות אחרים
,הוא לשלם יותר כסף לאנשים .במזומן. קחו את הכסף ולכו
,יש שם אנשים ששוכרים .אין בבעלותם בתים
אז מה זה משנה כשמדובר בכביש ?מהיר שעולה 84 מיליון דולר
.תפסיקו להיות קורבנות
אני חושבת שזה מרושע .להיות קורבן
,מרושע יותר להיות טורף אבל מרושע להיות קורבן
.ולאפשר את זה
,כיחיד, אתה לא יכול לעשות דבר .אבל אתה יכול להתארגן
אם אתה קורבן של כביש מהיר שהביורוקרטיה מאשרת
,לטובת אנשי תעשיית הרכב
,אז תילחם בזה .תסרב להיות קורבן של זה
,הפגנה נגד כביש מנהטן תחתית איטליה הקטנה, 1962 איזו השפעה תהיה לזה לדעתך ?על השכונה עצמה
.זה יהרוס את השכונה
זו אחת השכונות הבודדות
שבהן אישה יכולה לצעוד .ברחובות בלילה בבטחה
הנשים יודעות את זה .ואני יודעת את זה
,בשתיים או בשלוש לפנות בוקר הגברים יושבים בבתי הקפה
.וצופים בכן, שומרים עליכן .צריך לחזק שכונות כאלה
אומרים, בואו נחזור לשכונות !הישנות והבטוחות. זו השכונה
מזכר לארתור הודג'קינס .מרוברט מוזס
כביש מנהטן תחתית .ייסלל בקרוב
.אנא שים עין על זה
,כביש מנהטן תחתית ,שימוע של ועדת ההערכה בדצמבר 1962 11 מר סיימון, אתה מנסה לומר ?שהם מנסים להגניב אותו
אני אומר שמנסים .להרדים אותנו
...אם הדבר הזה יעבור .ככה הדברים האלה קורים
,אם לא ישימו עין על זה .זה יקרה כשנהיה רדומים
?מי לדעתך דוחף לזה
אני יכול לחשוב רק על איש אחד .שיכול לדחוף לזה
הם חושבים שיש להם ברירה
והם מעדיפים להישאר בבתים .שבהם הם גרו כל הזמן הזה
אנחנו לא יכולים לבנות את ,כל תוכנית הסיוע הפדראלית
,ששוויה מיליארדי דולרים
על קולות של כמה אנשים .באזור אחד. ככה לא נבנה כלום
.שום דבר לא ייבנה .לא יהיו כבישים ולא בתים
.לא יהיו שיפורים ציבוריים
אנא אל תבנו את .הכביש המהיר הזה
רוב האנשים האלה מחשיבים .מכוניות יותר מבני אדם
.זה לא בסדר
.אני חושבת שזה נורא .זה לא הוגן. זה לא טוב
,אני גרה שם, מסתכלת בחלון .במשאיות, במכוניות והכול
.הם לא צריכים כביש מהיר
,מה הם יעשו ?יזרקו אותי לרחוב
אחרי 51 שנים ?שבהן אני אזרחית
נורא לחשוב בכל יום .שעומדים לזרוק אותך
.זה דבר נורא. הם מחליאים אותי .אני מאחלת להם מחלות
.זה מה שאני מאחלת .שלום. תודה
היה אמור להיערך שימוע מכונן .שבו יאשרו את הכביש המהיר
,וג'יין אמרה
,פרנסיס גולדין אקטיביסטית אורבנית וידידה של ג'ייקובס ,כשידונו בסוגיה הזאת .אני אקום ואדבר נגד זה
ריאיון של אגודת גריניץ' וילג' לשימור היסטורי עם ג'ייקובס .ניגשתי למיקרופון .כעסתי מאוד. הם לא הקשיבו לנו
.הם קיבלו החלטה .זה היה ברור
הם היו בעצם נערי שליחויות .נטולי סמכות לקבלת החלטות
אז העדפנו לתת להם .להעביר מסר
.לעולם לא נתמוך בכביש הזה
התכוונתי רק לעלות למפלס שלהם .ולחצות את הבמה
הייתה שם קצרנית .שעבדה על מכונה חדשה
.היא הייתה מבוהלת
היא לקחה את מכונת הקצרנות שלה .והצמידה אותה לחיקה
הסרטים נפלו מהמכונה .והתפזרו בחדר כמו קונפטי
אנשים התחילו .לזרוק אותם באוויר
,ידעתי שצריך לשים לזה קץ .אז נחה עליי השראה
,אמרתי, אין שימוע .כי אין תיעוד
,ובלי תיעוד .לא יכול להיות שימוע
,היו"ר אמר .עצרו את האישה הזאת
כשיצאתי, פקד משטרה .אמר לי שאני עצורה
המחאה של ג'ייקובס הובילה לאישום בהפרת סדר .המשטרה התנצלה .הם ידעו מי היא ומה קורה
- הסתה למהומה -
האשימו אותה בשלוש עבירות, שזה .אכזרי יחסית למה שהיא עשתה
?מה היא עשתה .היא לא פגעה באיש
היא הפכה לגיבורה, והפוליטיקה .השתנתה בשלב ההוא
,ועדת ההערכה, במפגש סגור היום החליטה פה אחד
לדחות את ההצעה לכביש מהיר .במנהטן תחתית
.הוועדה... אנא מכם
- חסלו את הכביש המהיר עכשיו -
תוכנית הכביש המהיר - - במרכז העיר חוסלה
.זה היה הרגע המכריע
.ומוזס לא היה יכול לעשות דבר
,הוא היה נוכל .הפוליטיקאים היו נוכלים
בשלב ההוא היה ברור שאף .פוליטיקאי לא יצא מזה בשלום
כביש מנהטן תחתית היה תחילת .הסוף בשביל רוברט מוזס
רוברט מוזס נדחק בסוף החוצה ,על ידי נלסון רוקפלר
שבתור מושל ניו יורק, היה עובד הציבור הראשון שהיה חזק מספיק
.כדי לחשוף את הבלוף שלו
היה ידוע שמוזס מאיים להתפטר .כשהוא לא מרוצה ממשהו
.רוקפלר אמר בשלב מסוים, בסדר
ולמוזס לא הייתה ברירה. הוא .לא היה יכול לסגת, אז הוא הסתלק
אחרי שנפתרה בעיית ,הכביש המהיר של מוזס
ג'יין הרגישה שהיא יכולה לחזור לקנדה עם מכונת הכתיבה שלה
.ולהיות שוב סופרת
בעלה האדריכל .בנה בתי חולים שם
והבנים שלה היו שם כדי לא .לשרת במלחמת וייטנאם הנוראה
כמובן, ברגע שהיא ,הגיעה לטורונטו
היא גילתה שכביש מהיר אחר ,מגיע היישר אל הבית שלה
.כביש ספדיינה .גם את זה היא עצרה
.ואז חזרה לעבודה שלה
התוכנית של כביש מנהטן תחתית .חוסלה סופית ב-1970
בינתיים ברחבי ארה"ב, היו התקוממויות נגד כבישים מהירים
.וכבישים דומים הובסו
,עוד מכוניות או אוויר נקי יותר - - הבחירה בידינו
אבל כביש מנהטן תחתית .היה הדוגמה המובילה
,אם זה היה יוצא לפועל .לא היה סוהו
כל ההיסטוריה של פיתוח וייעוד מחדש בעיר
.הייתה שונה
זו יכלה להיות ההתערבות הפוגעת ביותר במארג העירוני במנהטן
.במאה ה-20. נקודה
.עיר היא לא רק אובייקט פיזי
.עיר היא יצור חי
.היא תמיד תשתנה
המטרה שלנו צריכה להיות ,לנהל את השינוי היטב
.לא להקפיא אותו בזמן
בעוד ערים ברחבי העולם נדרשות ,לאכלס אוכלוסייה הולכת וגדלה
עדיין קיים השיח של מלמעלה ,למטה לעומת מלמטה למעלה
.פורמליות לעומת אי פורמליות
אלה הקטבים הנצחיים .של החשיבה על העיר
בסין, רואים שטחים ענקיים של אדמה חקלאית
שמעוירים כיום במודל שבו ,אמריקה השתמשה בשנות ה-50
.ואנחנו יודעים שזה נכשל
סין של היום היא ,מוזס על סטרואידים
,ססקיה ססן כלכלנית מדינית במושגים שמוזס .לא היה מעלה בדעתו
זו העצמה בלתי רגילה .של משמעות המושג בנייה
,במובן הזה .ההיסטוריה עלתה עליו
,השיכונים המבודדים האלה ,עם מאות בניינים דומים
...בלי חיי עיר, בלי רחובות ?מי יכול לחיות בהם? ואיך
,מה שבונים כיום, לדעתי
.הם משכנות העוני של העתיד
,והם עשויים בטון .הם ישרדו לפחות 60 שנה
אנחנו דנים את הדורות העתידיים .לעולם ללא תקווה
סדר הגודל של הבעיה שלפנינו
,יוצר הקשר שונה לגמרי
שבו הרעיונות של ג'יין ג'ייקובס .קמים לתחייה
קל להטיל את האשמה בריקבון הערים על תנועת כלי הרכב
או על מהגרים
.או על גחמות המעמד הבינוני
אבל ריקבון הערים עמוק יותר .ומורכב יותר
הוא קשור למה שאנחנו חושבים שאנחנו רוצים
ולבורות שלנו לגבי .אופן הפעולה של ערים
לנוכח כמות האנשים שצריכים ,כיום לגור בערים
צריך להשלים עם העובדה .שתידרש צפיפות גדולה יותר
אבל הרבה שטחים בעלי בנייה צפופה
.זה לא עיר
,אם נפנה לבנות עיר ,ולא משנה באיזו מהירות
,בלי לבנות מרחב ציבורי גדול .לא תהיה לנו עיר
.על זה ג'יין ג'ייקובס דיברה
היסטורית, פתרונות לבעיות עירוניות .לא הגיעו מלמעלה
הם מגיעים מאנשים שמבינים את הבעיות ממקור ראשון
כי הם חיים איתן
,ושיש להם רעיונות חדשים מתוחכמים ובלתי מקובלים
.לגבי אופן פתירתן
היצירתיות, הדאגה והרעיונות ,שקיימים בשכונות העיר
,בקהילות העיר .צריכים לקבל הזדמנות, להישמע
אנשים צריכים לעמוד על כך שהממשלה תנסה דברים
.בדרך שלהם
אם תיתן לאנשים סביבה ,שהם יוכלו לעצב בעצמם
הם יהיו מאושרים יותר
ותהיה לך עיר .מסוג שונה לגמרי
,הבעיה בשביל האנשים שמתכננים מעצבים וחושבים
על הרקמות העירוניות שנוצרות
היא איך לקחת את השיעורים רבי הערך שג'יין ג'ייקובס מלמדת
וליישם אותם בפרויקט של יצירת המקומות
שבהם כל מיליארדי .האנשים האלה הולכים לגור
,המפתח לגבי ג'יין ג'ייקובס
הרבה יותר חשוב מאהבה ,למרפסות כניסה, רחובות וכאלה
,היה הנכונות להיות ספקן
נכונות להטיל ספק ,בחוכמה הרווחת
ולסמוך על העיניים שלנו .במקום זאת
מתחת לאי הסדר לכאורה ,של העיר הישנה
בכל מקום שבו העיר הישנה ,פועלת בהצלחה
טמון סדר נפלא לשמירה על בטיחות הרחוב
.ועל החופש של העיר
.זהו סדר מורכב
הסדר הזה מורכב .מתנועה ומשינוי
,ועל אף שאלה חיים, לא אמנות
אפשר לקרוא לזה אמנות העיר
.ולהשוות את זה לריקוד
,לא ריקוד מדויק ופשוט
שבו כולם בועטים באוויר ,בו-זמנית
מסתובבים כאיש אחד ,וקדים יחד כקבוצה
,אלא בלט מורכב
שבו הרקדנים היחידים והאנסמבלים
,כוללים חלקים ייחודיים
אשר באורח פלא מחזקים זה את זה
.ויוצרים שלם מסודר
מתוך "מותן וחייהן של ערים - - גדולות", מאת ג'יין ג'ייקובס
ג'יין ג'ייקובס כתבה בהמשך" .עוד שמונה ספרים
היא בילתה את" שארית חייה בטורונטו
"ונפטרה בגיל 89, בשנת 2006"
:תרגום גולן שמעוני
:הפקת תרגום