היזהר!
יש לך רק הזדמנות אחת, פרלטה. -אל תדאגי. אני יודע מה אני עושה.
ראיתי את 15 הדקות הראשונות של "מטען הכאב".
תמהר. מסריח פה. אנחנו חייבים להעיף את הנעליים מפה.
כמה זמן יש לנו? -סקאלי אכל לפני 30 דקות,
אז כנראה שנשארו לנו עשר דקות של תנומה. 12 אם הוא ממש עייף.
קדימה, בוא לאבא.
זה לכוד. בטלו את המשימה.
יש לי רעיון.
בואו נשלח את הנעליים האלה לגיהינום.
רגע.
כן, זה מריח גרוע יותר מקודם. מבוטל!
למה אתה כאן לפניי? אני ישנה? זה חלום?
הקדמתי כי ג'ימי ברוגן כאן היום.
למה אכפת לך כל כך מאיזה כתב זקן?
איזה כתב זקן?
האם השמים הם רק חלק מכובע כחול גדול שהעולם לובש?
לא, ואף אחד מעולם לא חשב כך. -הנקודה שלי בדיוק.
ג'ימי ברוגן כתב את "היחידה" על השוטרים הקשוחים בניו יורק בשנות ה-70.
זה הספר הכי טוב שאי פעם קראתי, וקראתי 15 ספרים.
50 ספרים זה לא הרבה. רגע... אמרת 15?
"היחידה" הוא מה שגרם לי להחליט להיות בלש.
וזה היה הספר הראשון שעשיתי עליו דוח קריאה.
"הבלשים מחו את דמם של המאפיונרים במגפיים שלהם ומצאו סקאג."
סקאג זה הרואין, והספר אומר שזה ממש טוב,
שאי אפשר להפסיק להשתמש בזה!
תבוא אליי אחרי השיעור, ג'ייקוב.
הערת שוליים כיפית:
בסוף איבדתי את הבתולים שלי לבת של גברת סטרטון.
זה היה... מהר מאוד. -יפה.
מר ברוגן, אלה הם הבלשים סנטיאגו ופרלטה.
מר ברוגן, אני מעריץ ענק של הספר שלך.
תוכל לחתום על העותק שלי?
אני אשמח. זה תמיד נחמד לפגוש מעריץ.
אתה יכול לכתוב ל"משאלת מוות". ככה כולם קוראים לי,
כי אני תמיד הראשון לעבור את הדלת.
אתה עובר את הדלת כמו כולם, וכולם קוראים לך אננס.
סבתי קוראת לי אננס, ואני מצטער לומר לך את זה.
השוטרים מניו יורק שכתבת עליהם בשנות השבעים היו האלילים שלי.
גמינסקי, קאוונו, קוויג. -החבר'ה האלה היו הדבר האמיתי.
פעם ראיתי את גמיניסקי חונק היפי למוות עם הקוקו שלו.
לא חוקי. -מת על זה.
מר ברוגן כותב מאמר על איך בלשי ברוקלין השתנו ב-35 השנים מאז "היחידה".
הוא יצפה בשניכם במקרה שלכם על גניבת זהות ברשת.
אני מקווה שנוכחותו של מר ברוגן לא תהיה הסחת דעת לך, פרלטה.
הסחת דעת? לי? לא, אדוני.
הרוע יאהב את זה, אבל אני לא אתן לרוע את שביעות הרצון.
לא היום.
איפה השירותים? אני חייב לפרוק.
"לפרוק", בחירה מעולה של מילה.
זה יהיה כבוד להראות לך, אדוני.
בסדר, כולם פה.
היום אנחנו נעבוד על התנהגות בבית המשפט שלנו.
מוותרת. -ההכנה היא לא בחירה, דיאז.
את מעידה במקרה חמור מחר.
התובע המחוזי מודאג מאיך שתציגי את עצמך בדוכן העדים.
למה? אני בסדר בדוכן העדים.
תראה, אני אעשה את זה ממש פשוט כך שגם המטומטמים יבינו.
הבן אדם ביצע פשע. אני מצטערת.
אתה יכול לגרום לה להפסיק לעשות את הדבר המוזר הזה עם פניה?
לבכות?
וכשזה ייגמר, אני אמצא אותך, ואני אשבור את האצבעות הקטנות האלה.
גברת דיאז. נא להפסיק לאיים על הקלדנית.
זה מקרה חשוב. תצטרכי לעשות זאת היטב.
בסדר. אני אקח את ההכנה הדפוקה שלך.
זו הדרך.
מישהו הציב סורקים זעירים בתוך כספומטים
לגניבת כרטיסי אשראי וקודים שהם מוכרים ברשת.
הו, אלוהים, למה אתה מריח כמו מאפרה? -מצטער, אימא.
זו הדרך היחידה בה אני יכול להתמודד עם הלחץ בעבודה.
בכל מקרה, אנחנו מפעילים אלגוריתם לסרוק את העסקות
שיחפשו אחר דפוס שיוביל אותנו לכתובת האיי.פי של העבריין.
הבנתי. "קשקוש משעמם."
ובכן, אתה יכול לחשוב על האלגוריתם כבעיטה ועל כתובת האיי.פי
כגולגולת של איזה מוזנח עני. מבין?
נהגנו לקרוא לחבר'ה שהתרברבו בישיבה כל היום
"שקיות שיער."
חוץ מהבלש פינלדי. הוא ישב כל היום,
בריון מאפיה שבר את שתי פיקות ברכיו עם מוט ברזל.
ממש בר מזל.
סוג כזה של עבודת משטרה במניעה צמצמה את הפשע ביותר מ-70%.
אני מכיר "שקיות שיער" כשאני רואה אותם.
תעשי לי טובה, תעירי אותי כשהמשמרת שלך מסתיימת.
אין מצב.
זה מדהים!
את רק צריכה זה שהמושבעים יאהבו אותך.
אם הם יאהבו אותך, הם יבטחו בך. -בסדר.
איך אוכל לגרום לאידיוטים האלה לאהוב אותי?
לא לקרוא להם אידיוטים.
אינסטינקט מצוין! -בסדר.
שבי זקוף, תהיי מודעת לידיים שלך, בסדר?
ואל תפחדי לחייך.
ואם את צריכה לקנות זמן, את יכולה להגיד,
"אם להיות כנה בצורה מושלמת..."
אם להיות כנה בצורה מושלמת... זה מוצא חן בעיניי.
ותמיד תיצרי קשר עין טוב, אבל אל תבהי באנשים.
כן. -את חייבת למצמץ.
אבל לא יותר מדי. -או יותר מדי מהר.
אני חושב שהבעיה היא למצמץ לאט.
לא מהר או לאט מדי או יותר מדי או קצת מדי.
אני יודעת איך למצמץ.
שאלה מהירה, אדוני.
אתה יודע שאנחנו סחרנו בטובות מפה ומשם וזה התור שלך לתת לי אחת?
שום דבר מזה הוא נכון. -כן, אני יודע.
בבקשה, אני יכול לקפוץ על רצח שקשור במאפיה?
אין רצח שקשור במאפיה שצריך לקפוץ עליו.
בום! יש אחד ב-73.
אולי אני צריך ללכת לשם, לעזור,
ברוגן יכול להצטרף אליי, אולי לכתוב כמה דברים.
למה אתה מעריץ את האיש הזה ואת התקופה שהוא כתב עליה?
כי שנות ה-70 היו מדהימות.
אני מתכוון, לכולם היו שפמים עבים עסיסיים וכל הבגדים היו כתומים ודליקים.
שנות השבעים לא הייתה תקופה טובה לעיר או למחלקה...
שחיתות, אכזריות, מגדריות.
דיאז וסנטיאגו לעולם לא היו הופכות לבלשיות,
וגבר הומו מוצהר כמוני... לא היה לי פיקוד משלי.
היו מעט מאוד בלשים שחורים.
סיפרתי לך איך היה היום הראשון שלי בעבודה?
שלום, אני ריימונד הולט. -אתה כאן כדי להסגיר את עצמך?
זה היה ממש בלגן.
אבל החבר'ה שברוגן כתב עליהם,
הם היו בלשים מעולים. הם היו בעד החוק.
חלקם היו בעד החוק, חלקם היו פשוט חברי השתייה של ברוגן.
אדוני, זה רעיון מבריק. -זה לא היה רעיון.
זה היה כתב אישום חריף על הגיבור שלך.
שש מתוך אחת.
זה הכי טוב, לשתות עם ג'ימי ברוגן.
אז ספר לי עוד על קוויג. הוא באמת הצליח להדליק גפרור על פניו?
פעם אחת תוך פשיטת סמים, אחת מאצבעותיו נקטעה.
הוא אפילו לא מצמץ. הוא פשוט הרים אותה
והשתמש בה כדי להעיף כל פורטוריקני במקום.
וזה הסימן שלי. מאוחר. -את צוחקת?
המשמר הישן שתה עד עלות השחר, אכל קפה טחון,
ואז התחיל את היום מחדש.
אני אוכל קפה טחון. -ברור שאתה אוכל, אננס.
מה לגבי סיבוב נוסף? -אתה צוחק עליי?
אני רוצה לבלות אתך עד שאחד מאתנו ימות.
תראה, אני עייף מלדבר.
למה שלא תספר לי אחד מהסיפורים שלך?
מצוין. כי יש לי כמה סיפורים.
שיעשה את "יום אימונים" כמו "המשטרה נפלה על הראש".
זה לא... ברמן, שני ויסקי.
לא, לא, הוא התכוון לשני בקבוקים. -מה?
אני מתכוון... כן! -בבקשה.
בסדר גמור...
לעולם לא תתפוס אותי! לעולם לא תתפוס אותי!
כבר תפסנו אותך, אידיוט.
תראו מי כאן.
איך היה הלילה שלך עם השתייה בנוסח הישן?
יש הנגאובר?
תכבי את הסירנה שלך.
הנה ההודעות שקיבלתי ממך אתמול בלילה.
"הלילה הכי טוב אי פעם."
"למה ויסקי נשרף כל כך טוב?"
"מה השם שלו בסרט 'סרפיקו'?"
"מיהו החבר שלך עם פינג פונג?"
ולבסוף, תמונה שלך על רציף הרכבת התחתית
אוכל סלט עוף סיני בלי חולצה.
ובכן, אמש היה מדהים.
היה לנו לילה אפי של חיבור שאני לעולם לא אשכח.
עשה זאת! אני מאמין בך.
זרוק את זה! אני מאמין בך.
אני תוהה אם ברוגן בסדר.
הוא בן 65 והוא שתה שני בקבוקים של ויסקי.
יכול להיות שהוא מת. -לי הוא נראה בסדר.
בוקר, ילד!
מה שלומך?
היי... ממש טוב. אני מרגיש מצוין.
ואני בהחלט לא חושב שחם כאן. -ובכן, אני מסתובב כאן.
חפש אותי אם משהו מתפתח במקרה שלך. -אין בעיה.
זה ממש שורף. תודיעי לי כשהוא הולך כדי שאוכל להחליק על הרצפה הקרירה.
הוא הלך. -מצוין.
יש לי יובש בפה בכל הגוף שלי.
למה אנחנו נפגשים בשירותי הנשים?
זה המקום המושלם לשיעור השני שלנו...
מלתחה של בית המשפט.
מה רע עם איך שאני מתלבשת?
את יודעת, חלק מהאנשים אולי אומרים שהעור השחור
גורם לך להיראות כמו סוג של נבל מרושע.
לא אני.
אני חושב שאת נראית כמו אופנוען סקסי.
בויל, תשתלט על עצמך. -כן.
אנחנו צריכים לרכך את המראה שלך.
אשתי ואמו של צ'ארלס תרמו כמה בגדים.
אשתך ואמו של צ'ארלס עיוורות?
אני נראית כמו ארסניו.
אז זה... מושלם?
זו למעשה חליפת החתונה שלי. -לא.
כן.
לא. -לא.
זה נהדר. -מושלם!
את נראית יפהפייה... מתאים לבית המשפט.
סקאלי.
היי, ג'ייק. -אתה חי לנצח.
איך התגברת על ההנגאובר? -לא שתיתי.
הייתי, איכשהו, מכור לקוקאין במרבית 1986.
אני חייב לספר לך את האמת, היצ'קוק. אני יכול לספר לך?
אתה ואני, בן אדם. נהיה קפטנים משותפים.
אבל קודם אני לוקח אותך ליפן. -כבר ארזתי.
היו לי שלושה התקפי לב באותה שנה והכרזה על פשיטת רגל.
הסתבר שהיצ'קוק בסדר גמור.
סבא שלי היה שוטר ישן.
זה היה המתכון שלו להנגאובר. חלמון ביצה לא מבושל.
אתה נראה כמו גווייה שהרגע שלפנו מהנהר.
טעות, אני נראה כמו כוכב רוק מגניב
שמת בבריכה שלו. הבדל גדול.
אמרתי לך לא לתת לג'ימי ברוגן להסיח אותך מעבודתך.
אז אני מניח שאתה לא יותר מדי בהנגאובר כדי לעבוד?
לא, זה כאילו אף פעם לא שתיתי. וזו לא תרופה להנגאובר.
מה, זה? לא, זה רק...
חלבון לאנרגיה שלי. אני שותה אחד כל בוקר לפני שאני בא.
אז...
ממש טוב!
אתה יכול בקושי לדעת שזה עוף.
אתה צריך לשתות הכול. לאנרגיה שלך.
כן.
זה כמו... כושר, נכון?
למה עשיתי את זה?
על פי ההודעה שלך, היה לכם את "הלילה הכי טוב בחיים שלי."
מה? לא, לא. למה אני משתמש באלגוריתם הזה?
אנחנו עוקבים אחר האנשים שמשתמשים בכרטיסים. הם אולי לא האנשים שגונבים אותם.
תחליפי אתי מושבים.
וואו. התחת שלך ממש חם.
התחת שלי רגיל. התחת שלך הוא המוזר.
אל תכעסי. זה נחמד.
בסדר, אז אם נתעלם מכל רכישות ההונאה האלו ונחזור אחורה מספיק...
הנה. מישהו פרסם את מספרי הכרטיסים הגנובים ברשת
מכתובת האיי.פי הזו.
לא רע. מצאת את הדפוס.
בסדר, בואו ניקח אספירין ונתגלגל.
אני שמח שאתה יכול להיות כאן.
שלום. -מייק הלברוק.
משטרת ניו יורק. תפתח.
שים את הראש שלך מבעד לדלת. -הראש שלי?
יש לנו רץ!
עצור! משטרה! -ידיים באוויר!
וואו.
עבודה טובה. לעולם לא אשתה שוב.
אתה יודע, הייתי תופס אותו בעצמי, אבל נשים קודם, אז...
תירגע, ילד. אתה בהנגאובר מדי מכדי לתפוס עבריין?
זה מהלך קלאסי של הדור הישן.
אתה יודע, אתה אחד מהשוטרים הטובים האחרונים
שנלחם נגד הגל הגואה של "שקיות שיער".
זה מה שתאמר במאמר שלך?
אל תדאג, אתה תצא טוב מאוד.
במיוחד אחרי השיחה שלנו בבר.
כל כך הרבה ציטוטים טובים! במיוחד על הולט.
שוטרים בדרך כלל מפחדים ללכלך על הקפטן שלהם בצורה כזו,
אבל אתה, אדוני, בשיטה הישנה.
אתה יודע זאת.
אננס... מה עשית?
העד שלך, אדוני.
הבלשית דיאז, תמיד טוב לראות אותך.
זה לא טוב.
עורך הדין הזה הוא דג רקק מטונף, רוזה שונאת אותו!
היא התלבשה נכון, אימנו אותה, היא תסתדר.
תוכלי בבקשה לומר את שמך לפרוטוקול?
אם להיות כנה בצורה מושלמת...
שמי הוא הבלשית רוזה דיאז.
ובכן, תודה לך על הכנות לגבי השם שלך.
הבלשית דיאז, תרצי בבקשה לספר לבית המשפט
איך את מעורבת בתיק הזה?
תפסתי את מר לאד מכה את הבוס שלו עם מכשיר פקס.
רוב הלחי שלו נפגעה.
הראש שלו היה למעשה מזרקת דם.
אני מצטער, זה מצחיק אותך, גברת דיאז?
למצמץ...
את בסדר, בלשית?
הו, לא.
ברוגן הרגע שלח לי ציטוטים שהוא הולך לכתוב.
לכלכתי על הולט משהו כמו 50 פעמים.
תקשיבי.
"הולט מעדיף לענוד עניבה מאשר לפתור מקרה.
להולט אכפת יותר לתפוס טעויות פקידותיות
מאשר לתפוס בחורים רעים.
הולט הוא יותר מדי 'ורטיקלס'...?"
זו אפילו לא מילה! -מה חשבת?
אנחנו רק בילינו לפי השיטה הישנה,
הוא לא היה אמור לצטט אותי. לא הייתי לפרסום כל הזמן.
לא, רגע.
זה לציטוט: "ג'ייק פרלטה... יכול לרקוד!"
ג'ימי ברוגן!
אתה צריך לתקן את זה, בסדר?
הציטוטים האלה לא יתפרסמו. זה יהיה הרסני עבור הולט.
ולמחלקה. -אני אתקן את זה.
ברוגן הוא בחור מגניב. אנחנו חברים עכשיו.
אני רק אדבר אתו, חבר מדהים לחבר מדהים.
אני צריך לצחצח את שיניי קודם, נכון? זה נורא.
עצה טובה, אידיוטים. נראיתי כמו משוגעת שם.
כן. את צריכה להשתלט על עצמך.
זה לא עוזר! -זה מה שהסמל אומר לי כשאני עצבני.
רוזה, אני חושב שאת עצבנית. -ברור שאני עצבנית.
מה אתה חושב שהייתה הבעיה? -הנחנו שהיית בן אדם מפחיד עם פתיל קצר.
אבל אם הבעיה היא שאת עצבנית, זה איפה שצ'ארלס בויל גר, מותק.
אני יכול לעזור. את רק צריכה ללכת למקום השמח שלך.
מה זה? נשמע מטופש. -לכל אחד יש מקום שמח שונה.
בשבילי, אני פשוט מדמיין שאני בולע את חתיכת הלינגוויני הכי גדולה בעולם.
זה רק ממשיך וממשיך. כל 20 ס"מ של אטריות משתנה הרוטב.
אני במקום השמח שלי עכשיו. פסטו.
קרבונרה.
נהדר. עכשיו אני גוועת.
היי, היי, ג'ימי ברוגן. תודה שאתה נפגש אתי.
ברוך הבא לסאונה, ילד. המקום הנוח ביותר עלי אדמות.
זה כמו לחזור בזחילה לאימא שלך.
זה דבר שאנשים רוצים לעשות?
על מה אתה רוצה לדבר איתי? אז קראתי את הציטוטים ששלחת לי,
ואתה... כתבת אותם ממש טוב.
העניין הוא... אני יודע שהחבאתי את זה ממש טוב,
אבל הייתי די שיכור כשאמרתי את הדברים האלה, אז...
אולי לא תדפיס את זה?
אמרת שזה לציטוט.
הייתי בהחלט לא בשליטה.
טוב, אולי אתה צריך ללמוד להתמודד עם החרא שלך.
תראה, אתה יודע שאני חושב
שאתה מספר אחת בגיבורים של המאה ה-20.
אבל די מרגיש כאילו אתה לא הוגן כאן.
"מרגיש כאילו?" תקשיב לה, סוזן סומרס כאן. דבר כמו גבר.
בסדר, אני אדבר כמו גבר. תפסת אותי שיכור וניצלת את זה.
בחייך.
תראה, אני מבקש ממך יפה, בבקשה אל תדפיס את הציטוטים.
ואני אומר לך יפה, אני מדפיס אותם.
לא, אתה לא מדפיס. -מה תעשה בנוגע לזה?
היי, איך הלך עם ברוגן? -מושלם.
חוץ מזה שנתתי לו אגרוף בפנים ועכשיו הכול יותר גרוע.
מה?
כן.
אז, הבלשית דיאז, ראית את הלקוח שלי נאבק עם הבוס שלו,
אבל את לא יודעת מי יזם את המאבק.
אם להיות כנה בצורה מושלמת, הייתי די בטוחה שזה הנאשם.
אם להיות כנה בצורה מושלמת, "די בטוחה" זה לא מוחלט.
אני חושבת שאני יודעת מה קרה.
טוב, אם להיות כנה בצורה מושלמת,
לאף אחד לא אכפת מה את חושבת.
את יודעת משהו, או שאת רק מנחשת?
הלקוח שלך יזם את המאבק. אני בטוחה.
ואשמח לספר לך למה. -כן.
היא הלכה למקום השמח שלה. -אני יודע זאת, בויל.
הרבצת לג'ימי ברוגן? מה חשבת?
חשבתי שאני צריך להגן על התחנה...
מדברים שאמרתי על התחנה
לכתב תוך כדי שתייה והתעקשות שהוא יקליט אותי.
לא הייתי צריך לעשות זאת. -לא ייאמן.
בכל פעם שאני חושב שאתה יכול להפוך לבלש הגון, אתה עושה משהו כזה.
חשבתי שאני יכול לטפל בחרא שלי.
אני מצטער. זה מגעיל.
לך הביתה. יש לך את שארית היום להתאפס על עצמך.
הלברוק הודה בכל הסעיפים.
עבודה טובה, סנטיאגו. -תודה, אדוני.
פרלטה מצא את הדפוס,
אז הוא צריך לקבל את הקרדיט על העצור.
ראית אותו?
שלחתי אותו הביתה. הוא תקף את ג'ימי ברוגן.
כן, אבל זה די מגיע לאיש המערות הזה, אתה לא חושב?
הוא לא סיפר לך.
סיפר לי מה? -לא חשוב.
אם ג'ייק לא סיפר לך, בטח הייתה לו סיבה.
זה לא תפקידי. -אני מאוכזב ממך, סנטיאגו.
חשבתי שאנחנו קרובים.
אני יודעת שאתה עושה לי מניפולציה...
אבל אני אוהבת את זה, ואני אספר לך הכול.
אז ג'ייק הלך לסאונה לדבר עם ברוגן.
מה תעשה בנוגע לזה?
אין שום דבר שביכולתי לעשות חוץ מלבקש ממך כמעריץ שלך,
העבודה שלך, והחבר'ה שאתה כותב עליהם...
בבקשה אל תדפיס את הציטוטים.
לא תיארתי לי שאתה הולך להוריד את התחתונים.
זה למעשה לא אפשרי טכנית. אני לא לובש תחתונים.
טובעני כאן. התחת שלי כמו ביצה.
תראה, אני יודע שאתה מנסה להיות לגיטימי בעולם "שקיות שיער",
אז אני לא אדפיס את הציטוטים שלך.
תודה, תודה! זה חשוב לי מאוד.
ולפרוטוקול, אני יודע שהולט הוא קפדן,
אבל הוא בעצם שוטר ממש טוב.
אל תדאג לגבי זה. אנחנו חברים. אתה לא צריך להיצמד להומו הזה.
אני ממש מקווה שלא אמרת את זה הרגע. -מה, הומו?
תודה, סנטיאגו. זה הכול.
הנה היא.
דיאז, עשית את זה.
הם מצאו אותו אשם בכל ההאשמות. -העצה של בויל עבדה.
אז... איפה המקום השמח שלך?
אני בתא באמצע שום מקום.
מבפנים זה רק אני והסנגור הטיפש והחלקלק הזה.
ואני מכה את נשמתו. אני שוברת שולחן בראשו.
ואז אני קורעת את זרועו ודוחפת אותה למקום שבו השמש לא זורחת.
ואז אני דוחפת יד דרך הגרון שלו ומנערת את ידו.
כן, בסדר. אני אקבע לך בדיקה פסיכולוגית.
אני חייבת לך, בויל.
ארוחת ערב כתודה. מחר בלילה. גריבלדי. זה אכול לינגווני כפי יכולתך.
כן! -גם החבר שלי בא.
מה החבר שלך עכשיו?
בסדר. בואי נשמע את זה.
טוב, זה גרוע יותר ממה שדמיינתי.
"הפנים החדשות של משטרת ניו יורק
מגולמות בצורה מושלמת על ידי ג'ייק פרלטה בברוקלין..."
זה לא כזה גרוע.
"שמתכווץ מאחורי שולחנו כל היום כמו שקית השיער האמיתית שהוא."
הנה זה.
"הדור הקודם אכל בחור כמו פרלטה לארוחת בוקר ופירק אותו לארוחת צהריים."
ובכן, זה מאוד צבעוני. ופוגע.
את יכולה להתעלם מהזבל הזה, סנטיאגו.
ג'ימי ברוגן לא הכיר שוטר טוב אם הוא הכה אותו בפניו.
ובכן... אני מניח שסיימתי עם זה.
לא מספיק טוב.
שלוש, שתיים, אחת...
ברוך הבא למסיבה, חבר!
אלוהים, אתה אוהב את הסרט הזה.
זה "מת לחיות".