Title: Bird Box Year: 2018 Duration: 02:03:46 Subtitles Source: Netflix
‫הכתוביות הובאו, נערכו וסונכרנו ע"י UniHebSubs ‫גרסת Unicode
‫יש לנו מקום, מתחם.
‫יש לנו קהילה.
‫בטוח כאן.
‫כמה אתם?
‫יש עמכם ילדים?
‫כי הדרך הכי מהירה להגיע לכאן היא דרך הנהר,
‫ואני לא חושב שתוכלו לעשות זאת עם ילדים.
‫תקשיבו לי. אגיד את זה רק פעם אחת.
‫אנחנו יוצאים למסע עכשיו. ‫זה הולך להיות קשה.
‫זה ירגיש כאילו זה נמשך זמן רב,
‫אז יהיה קשה להישאר ערניים.
‫יהיה אפילו יותר קשה להיות בשקט, ‫אבל תהיו חייבים לעשות זאת.
‫אתם חייבים לעשות כל דבר שאגיד לכם, ‫אחרת לא נשרוד.
‫זה מובן?
‫אסור לכם להסיר את כיסוי העיניים בשום מצב.
‫אם אגלה שעשיתם זאת, אני אכאיב לכם.
‫האם זה מובן?
‫קר, יש לנו שמיכות.
‫ילד, יש לך כלב. ילדה, יש לך את קיטי.
‫זה רק מקום. אנו לא צריכים ממנו דבר.
‫האם זה מובן?
‫ואין דיבורים על הנהר.
‫אתם חייבים להקשיב טוב ככל האפשר.
‫אם תשמעו משהו ביער, תגידו לי.
‫אם תשמעו משהו במים, תגידו לי.
‫אבל לעולם אל תסירו את כיסוי העיניים.
‫אם תסתכלו, אתם תמותו.
‫האם זה מובן?
‫זה בסדר.
‫בואו נזוז.
‫אוקיי.
‫אחת, שתיים, שלוש, ארבע, ‫חמש, שש, שבע, שמונה.
‫עשרים ושמונה, 29, 30. אוקיי, מכאן. ‫זה בסדר.
‫שלושים ואחת, 32, 33.
‫איפה זה?
‫- חמש שנים קודם לכן -
‫מגעילה, אני מקשיבה לזה. ‫-כן, גם האנשים במורד הרחוב.
‫החנות הייתה מפוצצת. הדבר הזה נשמע רציני.
‫וואו, באמת אין לך אוכל.
‫איזה דבר? ‫-את רצינית?
‫אני רצינית. ‫-שימי חדשות, טומטומית.
‫טומטומית.
‫איזה ערוץ, טומטומית? ‫-כל ערוץ.
‫...שדות תעופה ותחנות רכבת נסגרו.
‫הרחובות עמוסים באנשים שמנסים להימלט מערים ‫ברכבים וברגל
‫בעוד עדים מתארים ‫מעשי התאבדות המוניים בלתי מוסברים.
‫הראשונים תועדו ברומניה,
‫וכעת יש התפשטות מדאיגה של תקריות ‫באירופה וסיביר.
‫מספר הקורבנות מוערך בעשרות אלפים.
‫...עדיין לא יודעים מה גורם להתאבדות המונית ‫באירופה ורוסיה.
‫עדי ראייה מדווחים על התנהגות פסיכוטית ‫בקרב אנשים.
‫מקורותינו אומרים
‫שלא מדובר במחלה או וירוס.
‫רשויות ארצות הברית מייעצות לציבור ‫להישאר רגוע.
‫לא דווחו מקרים רשמיים...
‫זה ברוסיה, אז...
‫תגידי את זה לאמהות הכדורגל ‫שרבות על בקבוקי מים.
‫אם כבר מדברים, בדיוק דיברתי עם אימא.
‫למה אני תמיד צריכה לעדכן אותה לגבייך?
‫למה אתן מדברות עליי? ‫-אני לא רוצה לדבר על חיי.
‫אז אני הולכת לבדוק סוס הרבעה ערבי ‫בסוסליטו בשלוש.
‫רואה, זה משפט שלא שומעים כל יום.
‫רוצה לבוא? ‫-לא, יש לי תור לד"ר לפהם.
‫לפהם, מתי?
‫למה הקול שלך עולה כשאת מתרגשת?
‫אולי אסיע אותך? ‫-לא, אני בסדר.
‫אני יכולה להיכנס. אולי נראה את התינוק. ‫-או שאבטל את התור ונלך לראות סוס.
‫לא. שיזדיין הסוס.
‫וואו. כמה רעל.
‫מה את חושבת?
‫אני חושבת שאני רואה הרבה אנשים יושבים יחד,
‫אבל כולם מרגישים מאוד בודדים.
‫הבדידות היא מקרית.
‫זה בעצם מדבר על אי היכולת של אנשים להתחבר.
‫אי יכולת להתחבר למה?
‫את יכולה לזוז? ‫-מלורי.
‫אני צריכה שתזוזי. ‫-דיברנו על זה.
‫זה לא יקרה לך.
‫זה שונה עם תינוק, ‫זה סיפור אהבה מיידי.
‫זה לא יקרה אצלי. ‫-כן, זה כן.
‫לא, גברתי. ‫-את צריכה לפחד להיות לבד,
‫לא מזה.
‫ואנחנו צריכות להוציא אותך לעולם האמיתי ‫עם אנשים אחרים,
‫שלא תתקעי בבית כל היום. את לא יוצאת. ‫-למה שאצא? את מביאה לי מצרכים.
‫את צריכה לעבור. ‫-לא זזה.
‫כן, את כן. ‫-לא זזה.
‫למה? ‫-לא עוברת. אני אוהבת את הבית שלי!
‫אני יודעת שלקח לך זמן למצוא סטודיו ‫שאת אוהבת,
‫ומאז שריאן עזב, את מספיקה הרבה יותר.
‫אבל... בסדר, אין יותר שותפים לדירה.
‫ריאן לא היה שותף לדירה. ‫-מסתבר שכן.
‫בכל אופן, אי אפשר לגדל כאן ילד. ‫איפה תשימי אותה?
‫איך את יודעת שזו בת?
‫אני מניחה שלזה אני מקווה.
‫סליחה, זה מהעבודה. אני כבר באה.
‫היי.
‫כן.
‫אני כבר מתקשרת.
‫מה?
‫את עדיין לא רוצה לדעת את המין? ‫-ולהרוס את ההפתעה, ד"ר לפהם? לא.
‫איך את מרגישה? את ישנה יותר טוב?
‫זה קשה.
‫לא ישנתי טוב גם לפני שהייתי במצב הזה.
‫קוראים לזה הריון. זה בסדר לומר זאת בקול.
‫דוקטור, את לא יודעת שאם את לא מכירה במשהו, ‫אז הוא פשוט נעלם?
‫באמת? לא היה לי מושג.
‫כשסוסה נכנסת להריון... ‫-אלוהים, הסוס.
‫את מבינה בסוסים?
‫כשסוסה נכנסת להריון, היא יודעת מיד.
‫באמת?
‫זה משנה את התזונה שלה, את ההליכה שלה.
‫היא נושכת סוסים שמתקרבים מדי.
‫חבל שאנחנו לא סוסות. ‫-באמת חבל.
‫היה נפלא להיות סוסות, אז הייתה לנו אימא
‫שבאמת הייתה מגדלת אותנו
‫ואבא בחוות סוסי הרבעה מרוחקת.
‫רק רגע. אבינו היה בחוות סוסי הרבעה מרוחקת. ‫-זה נכון.
‫מסכנות שכמותנו.
‫כדאי שנלך לרחם על עצמנו ‫עם ארוחת צהריים ובקבוק יין.
‫סוף סוף את מדברת בהיגיון.
‫טוב. ‫-באמת? בפניי?
‫לא התכוונו...
‫לא, כוסית קטנטונת של רוזה לא תפגע ‫באפונה הקטנה.
‫אני די בטוחה ששמעתי "בקבוק".
‫וכדאי שתחשבי על שם אחד פרט לאפונה
‫עכשיו כשהעובר שלך בגודל של מלון קטן.
‫מלון קטן!
‫אני יודעת שקשה לאהוב מישהו שעדיין לא הכרת.
‫זה יפהפה.
‫חשבת לרקום את זה על, נגיד, שקית בד סגלגלה?
‫את יכולה למכור אותן בחנות מזכרות. ‫-למזכרת.
‫את עומדת ללדת, מלורי.
‫בקרוב את, אני, ג'סיקה ‫ועוד אחות מיילדת קשוחה
‫נהיה בקומה השלישית ונספר בדיחות.
‫רק שבפעם הזו, לא תלכי הביתה לבד.
‫אני יודעת.
‫אבל אם זה לא מה שאת רוצה,
‫יש המון זוגות שנואשים לאמץ ילד.
‫לא ישפטו אותך כאן. זו בחירה שלך.
‫אבל את לא יכולה להתעלם מזה ‫ולקוות שזה ייעלם.
‫- שוקלת אימוץ? הריון יכול להיות מבלבל -
‫את בסדר שם?
‫נהדר.
‫את מקיאה?
‫לכי לאוטו.
‫זה עם גושים?
‫לא, האמת שזה היה מהסוג שמחליק החוצה נקי.
‫ניפגש באוטו, אוקיי?
‫במסדרון. ‫-בוא נפנה את זה.
‫היי! ביטחון!
‫זהירות. אני צריכה עזרה!
‫לא, תתרחקו!
‫תירגעי. בבקשה תירגעי. ‫-קוד אפור. קומה אחת.
‫תירגעי. ביטחון!
‫מרגישה יותר טוב? ‫-זה קורה עכשיו.
‫הקאת על עצמך?
‫מה שמשגע אנשים ברוסיה, זה הגיע לכאן.
‫מה? ‫-את יכולה, בבקשה...
‫עצור!
‫בתוך בית החולים. ‫-אלוהים. סעי!
‫סעי!
‫אנחנו נוסעות ישר לסנטה רוזה. ‫תשני אצלי עד שמה שזה לא יהיה כבר לא יהיה.
‫אין לי בגדים. ‫-תלבשי משהו מאצלי.
‫אני לא בחורה של מכנסי עור ומגפיים. ‫-את באמת מודאגת ממה שתלבשי?
‫מנחם אותי להתרכז בדברים הלא נכונים.
‫חרא. ‫-מה?
‫יש מכונית באמצע הדרך המזוינת.
‫עצרי. סעי מסביב. ‫-זוז, תן לעבור.
‫אם זה יחמיר, את לא רוצה להיות על הכביש,
‫אלא על סוס מחורבן, סמכי עליי.
‫אוי, אלוה... ‫-חרא.
‫אנשים חייבים להפסיק להיות טיפשים.
‫אלוהים, ג'ס. פשוט תסעי. סעי.
‫אני לא נוסעת באדום עם אישה בהריון! ‫-פשוט תנהגי!
‫את חייבת לתת לי לנהוג. את מלחיצה אותי.
‫יודעת מה? ‫-תני לי לעשות את זה.
‫זה לא שלי. הטלפון שלי במושב האחורי.
‫זה בטח מנהל העבודה שתוהה איפה אני. ‫-בסדר, תדהרי בסבלנות.
‫מה עשית איתו?
‫אלוהים. מה זה, לעזאזל?
‫מה זה מה?
‫מה זה מה? על מה את מסתכלת?
‫מה את רואה? דברי איתי? מה זה?
‫מה את עושה? אלוהים, ג'ס. תפסיקי.
‫רק מה את... מה יש לך? לא. תפסיקי!
‫לא!
‫תפסיקי!
‫ג'ס, מה לעזאזל קרה לך? ג'ס, בבקשה. תפסיקי.
‫לעזאזל! בבקשה תפסיקי!
‫בואי!
‫לידיה, מה את עושה? ‫-היא בהריון.
‫לידיה, לא עכשיו. בואי נלך.
‫היא בהריון. ‫-את לא יכולה לעזור.
‫מהר, בואי פנימה!
‫אוקיי.
‫מתוקה, קומי. מיד.
‫אימא?
‫בבקשה אל תלכי.
‫השפילי את המבט.
‫תפתח את הדלת! האישה הזו בהריון.
‫פתח את הדלת! ‫-לא.
‫היי! פתח את הדלת. משטרה.
‫אל תפתח.
‫משטרה! פתח את הדלת המזוינת! ‫-מצטער.
‫זה הבית שלי.
‫היכנסו. מהר!
‫בואי. את בסדר?
‫את בסדר?
‫היא הלכה לעזור לך.
‫ועכשיו היא מתה.
‫בחייך. ברור שכולם קצת מפוחדים.
‫אני כל כך מצטערת. ‫-היכנסי פנימה.
‫אני מצטערת.
‫בואי.
‫הכל בסדר? מישהו נפצע? ‫-למישהו יש קליטה?
‫אין לכם Wi-Fi? ‫-אין לי.
‫בחייך.
‫זה לא עובד. ‫-אני חייב להשיג את ילדיי.
‫לא, כלום.
‫מותק? ‫-כלום, אין לי כלום.
‫הם בבית? ‫-סליחה.
‫אמא, תתקשרי אליי. מיד.
‫משהו... הלו?
‫זה דופק את מערכת העצבים.
‫אני רואה את זה על הלקוחות שלי כבר שבועות.
‫היי, ציינתי שאני שוטרת?
‫את באקדמיה, זה לא הופך אותך לשוטרת.
‫מה שזה לא יהיה, ‫אני בטוחה שישלחו מישהו בקרוב.
‫הדבר היחיד שהולך לקרות בקרוב ‫הוא שכולנו נמות.
‫זה מריח כמו לוחמה ביולוגית קלאסית.
‫צפון קוריאה או איראן.
‫דאגלס, הם עדיין לא יודעים מה זה, אוקיי?
‫כולנו צריכים לנסות להירגע.
‫באמת? ‫-כן.
‫בבקשה.
‫כל כך נדפקנו.
‫אני חושבת ששמעתי אחד.
‫רצנו במעלה הרחוב ואני נשבעת שהרגשתי משהו.
‫שמעתי משהו. ‫-ראית את זה? מה זה היה?
‫לא יודעת. זה פשוט היה שם.
‫הנוכחות? ‫-כן.
‫כל כך נדפקנו.
‫חייבת להיות תמונה. ‫בטוח שחררו סרטוני וידאו.
‫לא ראיתי כלום. ‫-הצוות שלי ראה אחד.
‫מה?
‫רגע אחד חפרנו יסודות,
‫ואז הקבלן שלי נשכב מול הבולדוזר.
‫ואז המפעיל שלי מטה את המשאית לתעלה ‫ושובר את המפרקת.
‫נדמה שאם מסתכלים על זה,
‫זה משגע אותך או גורם לך לרצות לפגוע בעצמך.
‫לא, זה גורם לך להתאבד.
‫ואתה פשוט...
‫לעזאזל. ‫-אתה רק מסתכל על זה...
‫ואתה מתאבד. ‫-איך זה יתכן?
‫סגרו את החלונות!
‫סגרו את כל החלונות.
‫כולם, לסגור חלונות.
‫תודה, ישו. ‫-אנדי, ביילי, אתם שומעים אותי?
‫אבא? מה זה הדבר הזה בחוץ?
‫ביילי!
‫אם תצאי החוצה, את תמותי. ‫-הילדים שלי בחוץ!
‫זוז! ‫-את לא תספיקי להגיע לילדים שלך!
‫זה חזר. תגביר.
‫הנשיא הכריז על מצב חירום,
‫וסגר את הגבולות.
‫אל תצאו החוצה. ‫הימנעו ממדיה חברתית. השתמשו ברדי...
‫מה לכל הרוחות קורה?
‫זה משחק הגמר, אחי. ‫-סליחה, מה?
‫משחק הגמר.
‫האנושות נשפטה ונמצאנו אשמים.
‫נשפטה על ידי מי? ‫-הם מכונים בשמות שונים.
‫דתות העולם והמיתולוגיות ‫מלאות באזכורים לשדים
‫או יצורים רוחניים.
‫אנשים שראו את היצורים
‫כמעט תמיד מתארים את התרחיש כך,
‫בדמות שלובשת צורה ‫של פחדיך הגדולים ביותר...
‫או העצב העמוק ביותר או האבדן הגדול ביותר.
‫זה נשמע לי כמו קשקוש. דיבורי דת.
‫זה לא קשקוש, אוקיי? זה אמיתי, אלה עובדות.
‫הם מופיעים בצורות שונות.
‫האקומאן, יש כל מני דיווים ‫מהאגדה הזורואסטרית העתיקה.
‫יש את סורגט במגיה הנוצרית העתיקה
‫שגרם לנשים בהריון לפגוש את ילדם טרם נולד ‫בתור יצור אחר
‫כמו לובסטר או עכביש.
‫יש את הולי ג'ינג מסין. יש את פוקה ‫מהמיתולוגיה הקלטית.
‫שמות שונים לאותו הדבר.
‫ומה זה?
‫הסוף שלנו.
‫צ'רלי, למדת את כל זה בעבודה בסופרמרקט?
‫לא, אני לומד את זה כבר שנים. ‫-בקולג'?
‫לא בדיוק בקולג', אבל...
‫אני מתכוון לאינטרנט. ‫משם מקבלים את כל המידע.
‫אני עובד על רומן, חבר'ה. ‫-לכל הרוחות.
‫לא נוכל לעשות כלום ‫חוץ מלחכות שנשתגע כמוהו?
‫הצבא חייב להשתלט על זה.
‫אנחנו חייבים לחכות.
‫היי.
‫אולי נחזור לשבת?
‫לא, אני בסדר. אני רק מנסה לעשות שיחה.
‫מובן. ‫-אני בסדר.
‫זה מובן.
‫אני לא חושב שהטלפונים עובדים. ‫-אוקיי.
‫תקשיבי, כואב לך?
‫מה? לא.
‫אני חושב שאולי יש לך זעזוע מוח. ‫-אני בסדר.
‫אוקיי. ‫-אני בסדר.
‫אוקיי.
‫רק נסענו.
‫ואז היא ראתה משהו.
‫לא ראיתי מה זה היה, ‫אבל אז היה לה מין מבט כזה.
‫זה כאילו שהיא נהייתה...
‫היא נהייתה עצובה, וג'ס לא נהיית עצובה.
‫לא.
‫היא יצאה מהאוטו ורצה לכביש...
‫ואין לה נטיות אובדניות.
‫היא לא הייתה עושה זאת.
‫אבל זה היה...
‫ואז האישה, היא ראתה אותי,
‫אבל אז היא התחילה לדבר לאימא שלה ואני...
‫האישה הזו הייתה אשתי.
‫שמה היה לידיה. ‫-אוקיי.
‫והיא לא דיברה לאימה. ‫אימא שלה מתה לפני עשר שנים.
‫- שש שעות על הנהר -
‫הלו.
‫הלו, מישהו שומע אותי? הלו?
‫הלו. מישהו שומע אותי? הלו.
‫יש שם מישהו? הלו, שמי מלורי.
‫אני על הנהר. האם יש שם מישהו?
‫הלו? יש שם מישהו?
‫מישהו שומע אותי? הלו.
‫מלורי.
‫חלפו שלושה ימים מאז שהחלו המאורעות.
‫הקווים של התחנה קרסו.
‫אני לא יכול ליצור קשר עם אף אחד.
‫לא שמענו דבר מהרשויות...
‫אך אם אתם מאזינים,
‫ממה שאני יודע, כל עוד אתם נשארים בפנים,
‫כל עוד אתם לא מביטים על הדברים האלה, ‫זה אמור להיות בסדר.
‫אל תצאו החוצה.
‫ברגע שאשמע עוד חדשות, אדאג לעדכן אתכם.
‫בעלי עובד בקרנות נאמנות ונכסים. ‫באיזה סוג של עריכת דין אתה עוסק?
‫פשיטת רגל. ‫-כשהוא לא תובע את שכניו.
‫היי, לכמה זמן יספיק לנו האוכל?
‫לא לעוד זמן רב.
‫כי חלקנו לא מבינים את הרעיון של הקצבה.
‫דאגלס, אמרת שהבית שלך מאחור.
‫אולי נלך לסיבוב אוכל אחרי שנסיים. ‫-לא נצליח לחזור. מה שאתה לא מבין הוא...
‫היי, טום... ‫-לא נוכל להכניס אף אחד.
‫אוקיי, פשוט תירגע.
‫שלום. ‫-כן, שלום.
‫אתה עושה טעות חמורה. ‫-דאגלס.
‫כן, שלום. ‫-הלו?
‫קוראים לי אולימפיה. אני צריכה עזרה, בבקשה.
‫אל תפתח את הדלת המזו... ‫-אני פותח את הדלת.
‫זין!
‫אוקיי, שנייה אחת.
‫היי!
‫זוז.
‫קדימה.
‫לך תביא שמיכה.
‫אמורות להיות שתי מנורות בצדי הדלת.
‫אני אתן לך שמיכה ‫ואני רוצה שתעטפי אותן בעזרתה.
‫אוקיי. ‫-אוקיי?
‫אני צריך שתחסמי את שדה הראייה.
‫כסו את עיניכם. ‫-זה טיפשי.
‫מלורי, כסי את עינייך.
‫הנה. אוקיי.
‫תגידי לי כשסיימת.
‫טום, זה בטוח?
‫שקט! ‫-חכו רגע, בבקשה!
‫אוקיי, זה מכוסה. ‫-אוקיי.
‫תפסתי אותך. בואי.
‫חכי.
‫אנחנו בסדר.
‫מלורי. ‫-כן.
‫הרובה, בבקשה. ‫-כן.
‫כן, לפני שתהרגי מישהו ‫כי אין לך מושג איך זה עובד.
‫זה בסדר.
‫איך...
‫אתם כל כך הרבה.
‫אז את...
‫את בהריון?
‫כן. האחד באוקטובר.
‫מה איתך?
‫סוף ספטמבר.
‫רגע, חכו שניה. החרא המטורף הזה ‫עדיין קורה בחוץ?
‫את לבד?
‫כן, אני לבד.
‫בעלי גויס בחודש שעבר כי הוא בחיל האוויר.
‫ניסיתי להקציב אוכל כמה שיכולתי,
‫אבל הייתי כל כך רעבה ‫ופחדתי שארעיב את התינוק שלי.
‫אז לא ידעתי מה לעשות.
‫הנה, תשתי קצת מים. ‫-תודה.
‫אז עזבת והתחלת לדפוק על דלתות?
‫אני גרה ברחוב השכן.
‫נהדר, עכשיו כולנו יכולים לרעוב ‫במחלקת יולדות.
‫זה אומר שנצטרך להשיג עוד אספקה.
‫כמובן, אבל לא נוכל להביא כלום בלי לראות.
‫אנחנו כל כך תקועים.
‫אולי לא.
‫אולי נוכל לראות יותר משחשבנו.
‫מה הכוונה?
‫בואו הנה.
‫יש מצלמות שמשדרות בשידור חי סביב הבית.
‫בואו למעלה. בואו.
‫זה אות דיגיטלי.
‫זה מראה את צבע הטמפרטורה של עצמים.
‫זה מידע עקר.
‫צבעים על מסך שטוח. ‫-כן, אבל אולי גם לתמונה יש השפעה.
‫אין לנו מושג איך הדברים האלה עובדים. ‫-התמונות האלה לא ישירות.
‫אסור לנו להסתכל על זה ישירות,
‫אבל אולי אפשר עם מתרגם.
‫פיקסלים וחום.
‫אולי זה לא יופיע.
‫ובכן, לא נדע עד שאחד מאיתנו יסתכל.
‫אני חושב שזו טעות גדולה.
‫ברור, דאגלס. אתה חושב שכל דבר ‫הוא טעות גדולה.
‫נצטרך לעשות משהו בקרוב.
‫איננו יודעים כמה זמן יהיה לנו חשמל.
‫אתם חייבים לסמוך עליי. ‫אני באמת חושב שזה יעבוד.
‫אוקיי.
‫אם כן, אז נשתמש בטכנולוגיה ‫כדי להביא אספקה...
‫בדיוק.
‫לא הדוק מדי.
‫אני מקווה שאת יודעת מה את עושה.
‫תשמע... אתה ובעלך, אתם אנשים טובים.
‫אתה יודע, זה לא...
‫זה לא זה.
‫תודה, דאגלס.
‫אתה לא חייב לעשות זאת.
‫אני יודע. אל תדאגי.
‫טום, אני צריך את השלט. ‫-כן.
‫הנה, חבר.
‫אז למה אתה תובע אותו?
‫כי הם רוצים להרוס את החלק הזה של הבית ‫ולבנות איזו מפלצת מזכוכית.
‫הבעל שלו אדריכל.
‫זה השטח שלו. מה אכפת לך מה הוא יבנה?
‫כי אני צריך להסתכל על זה.
‫אין סיכוי.
‫טוב, זה סוף העולם, מותק, אז אין לדעת.
‫איפה אתה, בן זונה?
‫- תוספי תזונה להריון -
‫קדימה, גרג.
‫תתרכז.
‫זה על סוף העולם.
‫הרומן שלי.
‫אבל זה לא סיפור ילדים שלכולם יש חץ וקשת
‫והם הורגים אחד את השני כדי לשרוד ‫או רצים במבוך ענקי.
‫לא, הסיפור הזה... הוא הולך להיות אמיתי.
‫חשבת שזה יהיה דומה למשהו כזה?
‫גרג! ‫-גרג, אפשר להיכנס?
‫מה קורה? ‫-גרג!
‫גרג, אפשר להיכנס?
‫אל תסתכלו!
‫כסו עיניים!
‫תמצאו את המסך. ‫-גרג.
‫גרג.
‫מצאתי אותו.
‫אוקיי! אפשר לפקוח עיניים. אפשר להסתכל.
‫אמרתי לו שזו טעות מזוינת.
‫בואי.
‫אנחנו צריכים לזוז.
‫אני מצטערת. אני כל כך מצטערת.
‫אנחנו לא נצא מכאן לעולם.
‫אף אחד לא יבוא לעזור לנו.
‫צריך לזוז.
‫היי.
‫חשבתי שיהיה טוב אם נהיה קרובות בהתחשב...
‫בטח.
‫כך לא נהיה בודדות.
‫פעם קראתי פוסט בבלוג על נשים בהריון,
‫הן תמיד צריכות לישון עם מישהו
‫כי התינוק יכול להרגיש אם האם בודדה.
‫מושלם.
‫אז חשבת כבר על שמות?
‫לא, עדיין לא.
‫מה איתך?
‫אם זו בת, רצינו לקרוא לה אריאל או יסמין.
‫הייתי מתה לקרוא לה סינדרלה ‫ולקרוא לה פשוט 'אלה'.
‫ומה בעלך רצה?
‫הוא אוהב כל מה שאני אוהבת.
‫מה איתך? לבעלך יש העדפות?
‫אה, זה רק אני.
‫אני מצטערת. ‫-לא, זה בסדר.
‫מה עם המשפחה שלך? הם בטח ממש מתרגשים...
‫יודעת מה? תסלחי לי לרגע?
‫אני כבר חוזרת.
‫סליחה.
‫זה משהו שאי אפשר למחוק מהזיכרון.
‫לא. אי אפשר.
‫מצטערת.
‫אתה בסדר?
‫כן.
‫אני אחכה עם הכביסה שלי לבוקר.
‫זה כנראה רעיון טוב. ‫-כן, אני חושבת.
‫לילה טוב.
‫- 14 שעות על הנהר -
‫הלו!
‫אתם צריכים עזרה?
‫אפשר להסיר את כיסויי העיניים. ‫-אל תסירו את כיסוי העיניים! לא!
‫יש לי אוכל. הילדים נראים רעבים.
‫תתכופפו! למטה.
‫היי, חברים קטנים.
‫ראיתם פעם עופר?
‫אני אגלה לכם סוד.
‫מצאתי אחד ביער.
‫אוקיי. אני יודע שאת מפוחדת. ‫תקשיבי, אין צורך.
‫אני לא אפגע בך. ‫אני יכול למשוך אתכם לחוף.
‫תסירי את כיסוי העיניים המזוין!
‫ראיתי אחד. ראיתי את האמת.
‫הסירי את כיסוי העיניים.
‫זה יפהפה. הסירי את כיסוי העיניים.
‫הסירי את כיסוי העיניים.
‫זה יטהר את העולם!
‫כולם חייבים להסתכל.
‫יש לי חדשות רעות.
‫טוב. האוכל עומד להיגמר ואף אחד לא יבוא.
‫אנחנו חייבים לצאת החוצה.
‫אני חושב שאני יודע איפה להשיג עוד.
‫איפה, צ'רלי? ‫-ב'פילדס מרקט'.
‫נעלתי את המקום כשהעניינים יצאו משליטה.
‫רק עכשיו אתה אומר לנו? ‫-לפחות אנו יודעים.
‫תודה.
‫אוקיי, אז נצטרך שחלק מאיתנו ילך.
‫אנחנו נמות לפני שנגיע לשם.
‫אתה צוחק? ‫-אני אלך.
‫אם הוא הולך, אז גם אני. ‫-את בהריון.
‫אם כולכם הולכים, אז גם אני יכולה לבוא.
‫למה שלא אלך בסיבוב הראשון ‫ואת תלכי בפעם הבאה?
‫אני אבוא. ‫-מה?
‫זו משאלת מוות. ‫-עברתי הכשרה, יהיה בסדר.
‫אני לא אוהבת את זה. אף אחד לא צריך ללכת.
‫אז אנחנו ארבעה. ‫-חמישה. צ'רלי בא.
‫צ'רלי? צ'רלי לא הולך לשום מקום.
‫אתה מכיר את מערכת האבטחה. ‫-אין סיכוי שאלך, אוקיי?
‫נתתי לכם את המידע, זה מה שצריך.
‫אתם לא צריכים שאגיד לכם לאן ללכת, ‫זה סופרמרקט.
‫יש שלטים בפנים. עשיתם קניות בעבר.
‫אתם רוצים דגנים, ‫השלטים יובילו אתכם לדגנים.
‫אם לא ידעתם לקרוא, הייתי מבין. אבל אתם כן.
‫לא. אתם לא צריכים שאבוא... ‫-צ'רלי. זה יהיה מחקר לספר.
‫אוקיי? זה יהיה אדיר.
‫הרעיון הוא שאם נוכל לחסום את כל החלונות,
‫זה יהיה יעיל ובטוח.
‫עוד מישהו שומע את זה?
‫איך נהיגה עיוורת תהיה בטוחה? ‫-אנחנו לא.
‫יש GPS.
‫מחשב מסלול.
‫המשך ישר.
‫בעוד 800 מטרים, פנה ימינה לרחוב ביי.
‫מה זה? ‫-זו המדרכה.
‫זו רק מדרכה.
‫זה חיישן קרבה.
‫זה רק פס האטה.
‫פנה ימינה.
‫ירדנו מהכביש? ‫-לא, יש משהו.
‫אני חושב שזו רק משאית. ‫-סע מסביב.
‫תמשיך מסביבה. ‫-כן.
‫מה זה היה?
‫עוד מישהו נוהג?
‫זין על החרא הזה! ‫-צ'רלי, תנשום.
‫צא החוצה! ‫-צ'רלי, תירגע.
‫חבר'ה, תפסיקו לגעת בו.
‫תסתכל עליי. אתה צריך להיות בשקט. ‫-תשתיקו אותו.
‫זין! אנחנו לא נשרוד.
‫תירגעו.
‫זין! ‫-תחזיקו חזק.
‫תחזיקו במשהו. אנחנו נוסעים!
‫תחזיקו!
‫זו לא מהמורה מזוינת!
‫זין על הכל. ‫-תחזיקו.
‫פנה שמאלה.
‫האט!
‫הגעת ליעד.
‫מה לעזאזל?
‫ואנחנו אמורים לצאת החוצה אחרי כל זה?
‫איזה מזל.
‫בשלוש. אחת... ‫-אני מוכן עכשיו.
‫...שתיים, שלוש.
‫מה זה היה? במה פגעתי?
‫זה רק עמוד.
‫אוקיי. איפה...
‫הדלת אמורה להיות במרחק כמה צעדים.
‫אני אבוד. ‫-משמאלכם.
‫שמאל.
‫אני אבוד.
‫קדימה, חבר'ה. ‫-אני אבוד.
‫הנה. ‫-אוקיי.
‫אנחנו בפנים? ‫-לא.
‫אוקיי. חכו. כמעט הצלחתי.
‫אוקיי, הצלחתי.
‫קדימה.
‫טוב, אנחנו בפנים.
‫הלו!
‫אני אבדוק את החלונות.
‫הנה.
‫אני חושב שזה בסדר. אפשר להסיר כיסויים.
‫אלוהים.
‫זכינו בפיס המזוין. ‫-כן.
‫איפה השימורים? ‫-מעבר 2.
‫נייר טואלט? ‫-חמש.
‫זין על זה. איפה האלכוהול? ‫-בשבע.
‫אל תשכחו שיש לנו מגבלת מקום. ‫רק מוצרים חיוניים שלא מתקלקלים.
‫איפה מוצרי האלקטרוניקה? ‫-לך לשש.
‫שש. טוב, מגניב. תודה.
‫אני לא מנקה את החרא הזה.
‫מעולה.
‫בחיי, אני שמח שהצטרפתי.
‫זה באמת המקום הכי שמח בעולם.
‫אני יודעת. אתה לא צוחק.
‫זו... מתנתי למסיבת הלידה שלך.
‫תודה לך.
‫כן.
‫אחותי מצפה לרביעי שלה, אז...
‫אלוהים. היא קדושה.
‫נכון.
‫ואני תמיד נוגע לה בבטן.
‫זה מרגיע.
‫כן זה התעלול המטונף של הטבע.
‫אחותך נמצאת בסקרמנטו?
‫כן. ‫-כן?
‫מה איתך? איפה גדלת?
‫לא רחוק מסטוקטון.
‫סטוקטון. ‫-כן.
‫גידלנו סוסים. ‫-בחווה אמיתית?
‫אבי היה בוקר אמיתי. ‫-שם למדת את...
‫מה? ‫-תכסיס הרובה שלך.
‫כן. הייתה לי ילדות מעניינת.
‫אבל סטוקטון לא כזו רחוקה מסקרמנטו.
‫לא. במורד כביש 99.
‫במורד כביש 99. ‫-זה עולם אחר, נכון?
‫עדיין יכולנו להכיר בדרך אחרת.
‫בטח.
‫יכולתי להיות השמרטפית שלך.
‫השמרטפית החתיכה שלי.
‫אתה אומר את זה רק כי כולנו הולכים למות.
‫יתכן.
‫איך זה שאתם כאלה ברי מזל?
‫היי.
‫שלום לך.
‫כל כך ישנוני.
‫כל הקונים, שימו לב, גשו בבקשה למעבר שבע.
‫יש לי הודעה חשובה.
‫גבירותיי ורבותיי, בבקשה... ‫-כן, דאגלס.
‫אני רוצה לנצל את ההזדמנות להרים כוסית ‫לחיי כולנו,
‫כי כולנו ביחד משיבים את סוף העולם...
‫לגדולתו!
‫ציפורים.
‫כלומר, טיפשים שכמוכם לא מבינים?
‫אנחנו יכולים להישאר כאן.
‫יש לנו אספקה של אוכל ושתייה לשנים.
‫אנחנו לא צריכים לשלם ‫ולעולם לא נצטרך לעזוב.
‫ומה הם יעשו אצל גרג? ירעבו?
‫עדיף הם ולא אנחנו.
‫יש לנו כל מה שצריך כדי לחיות פה. הכול.
‫אין טיעון סטטיסטי, הגיוני או חוקי ‫לחזרה לשם.
‫הנה טיעון, אנחנו לא מנוולים.
‫ואנחנו לא נשארים.
‫מה זה?
‫צ'רלי, מה יש מאחורי הדלת?
‫זה מפרץ העמסה.
‫הלו.
‫תנו לי להיכנס, בבקשה.
‫דבר בקול, אני לא שומע.
‫תן לי להיכנס, בבקשה.
‫עצמו עיניים.
‫מה? ‫-אני פותח את הדלת.
‫לא. ‫-יש מישהו בחוץ.
‫אני חייב לפתוח.
‫אוקיי.
‫הלו. ‫-הלו.
‫בבקשה תן לי להיכנס. אני תקוע.
‫חכה. זה... אצבע דג, זה אתה?
‫צ'רלי, כן, זה אני. ‫-צ'רלי, מי זה אצבע דג?
‫הוא עובד איתי כאן. ‫הוא עובד במחלקת מאכלי הים.
‫הוא היה בכלא והוא קצת משוגע ‫אבל הוא תמיד נחמד אליי.
‫איך הגעת לשם, אחי? ‫-הגעתי...
‫הם עבדו עליי!
‫מי זה הם?
‫על מי אתה מדבר? אתה שם לבד? ‫-הם עבדו עליי והשאירו אותי להירקב כאן.
‫השאירו אותך להירקב? על מה אתה מדבר?
‫חבר'ה, משהו לא טוב קורה.
‫משהו לא טוב קורה! ‫-בבקשה תנו לי להיכנס. אני תקוע.
‫היי.
‫מה אתה עושה, אצבע דג? מה אתה עושה, אחי?
‫תסתכלו על זה. זה רוצה שתראו אותו! ‫תנו לי להיכנס!
‫הוא חזק. אני לא יכולה להחזיק אותו.
‫תנו לי להיכנס!
‫צ'רלי!
‫זין!
‫צ'רלי, חכה!
‫תסתכל על זה, צ'רלי. זה יפהפה.
‫צ'רלי? ‫-צ'רלי!
‫צ'רלי!
‫זין. ‫-מה לעזאזל?
‫זין!
‫חייבים ללכת.
‫חייבים לזוז. קדימה. בואו נלך.
‫בואו נעוף מכאן.
‫בבקשה תנו לי להיכנס.
‫איך הבחור הזה בחיים?
‫בבקשה תנו לי להיכנס.
‫פליקס!
‫אלוהים.
‫תראו את כל האוכל הזה.
‫ציפורים? ‫-כן.
‫נדמה שהן חשות כשהיצורים קרובים.
‫איפה צ'רלי?
‫עוד רומן שלא אצטרך לקרוא.
‫הוא הציל אותנו, חתיכת אידיוט מזוין!
‫אני יודע מה את חושבת עליי, ‫מה כולם חושבים עליי.
‫את יודעת, בעתירת הגירושין,
‫אשתי הראשונה אמרה שלקרוא לי יצור ‫יהיה עלבון לכל היצורים בעולם.
‫אשתי השנייה אמרה ‫שהיא כבר לא פוחדת להגיע לגיהנום,
‫כי אין סיכוי שזה יהיה יותר גרוע ‫מלהיות נשואה לי.
‫אני חושבת שהייתי אוהבת אותן. ‫-אולי.
‫ואז לידיה.
‫הפעם השלישית באמת עבדה.
‫היא הייתה האדם האדיב ביותר שהכרתי.
‫אבל אני כאן והיא איננה. את יודעת למה?
‫כי בסופו של דבר, יש שני סוגים של אנשים.
‫המנוולים והמתים.
‫אלוהים, אתה נשמע כמו אבי.
‫כמו אביך? למה?
‫הוא היה אינטלקטואל שנטה להרעיף פניני חכמה ‫על טיפשים לא ראויים?
‫כן, הוא גם דובר מניאקית באופן שוטף.
‫ובדיוק כמוך, הוא תירץ את כל מה שעשה ‫באיזו משמעות עמוקה,
‫תאוריות קשר מפותלות ו...
‫זו תמיד אשמת כל השאר והוא תמיד הקרבן.
‫אבל ברגע שאחותי ואני הבנו שזה רק תירוץ
‫להתייחס למשפחתנו כמו לחרא, ‫זה הפך את חיינו לקלים יותר.
‫אבל את יודעת מה? אני רואה הבדל אחד בינינו.
‫אני אף פעם לא טועה.
‫כמו שתי טיפות מים מטונפות.
‫אני גם נראה כמוהו?
‫לא ממש.
‫הוא לא היה נאה להפליא?
‫זה לא זה, זה רק...
‫השיער שונה.
‫השיער? ‫-כן.
‫היה לו.
‫אני לא יכולה.
‫בחייך, זה סוף העולם.
‫אני לא חושב שצ'ייסר וויסקי ישנה משהו, ‫נכון?
‫טוב...
‫אני מקווה שאתה טועה.
‫בנוגע למנוולים והמתים.
‫אני מקווה שיש עוד.
‫לחיי התקווה שיש עוד.
‫סגור את דלת החניה. ‫-אני סוגר.
‫חכו.
‫עצמו עיניים. ‫-כן.
‫זה סגור.
‫בני זונות.
‫איפה האוטו המחורבן?
‫חבר'ה, איפה לוסי ופליקס?
‫זין.
‫- 24 שעות על הנהר -
‫הפסקת לחתור.
‫אני רק עושה הפסקה.
‫עוד כמה זמן?
‫כמה שעות.
‫מלורי!
‫הצילו!
‫מלורי!
‫אתה בסדר?
‫קר לי. ‫-אני יודעת. חכה.
‫לא. כל האוכל והשמיכות. לעזאזל!
‫אני מצטער. ‫-לא, זה...
‫חכה.
‫אוקיי. טוב.
‫אוקיי. ‫-קר לי.
‫אנחנו נחמם אותך, אוקיי? אנחנו נחמם אותך.
‫תתעטף בזה. ‫אל תסירו את כיסוי העיניים. היצמדו.
‫שמעתם את זה?
‫תשכבו בתחתית הסירה. תשכבו, בתחתית.
‫אני רוצה שתהיו בשקט. ‫אשאיר עמכם את הציפורים.
‫אני מכסה אתכם, אבל אל תשמיעו קול ‫ואל תצאו מהסירה.
‫הבנתם? אל תצאו מהסירה!
‫חרא!
‫מלורי.
‫משהו קרה למלורי.
‫מלורי?
‫אמרתי לך להישאר בסירה.
‫את לא חושבת.
‫תעשי מה שאני אומרת או שתמותי, את מבינה?
‫אם משהו קורה לי, אל תנסו לעזור לי.
‫תשכחו ממני ותנסו להציל עצמכם.
‫את מבינה?
‫תגידי את זה! אם משהו קורה לי, ‫מה אתם עושים?
‫אתם מצילים את עצמכם. תגידי זאת!
‫אני מצילה את עצמי. ‫-מצילה את עצמך.
‫אני לא יכולה לסמוך עלייך.
‫סוף העולם גורם לנו לעשות דברים.
‫זה לא סוף העולם.
‫באמת?
‫זה בהחלט מרגיש ככה.
‫בסוף התעסוקה שלי בעיראק, הוצבנו בכפר.
‫קיבלנו הוראה לפטרל ברחובות, ‫לוודא שכולם בטוחים.
‫בוקר אחד, ראינו...
‫אבא הולך עם ארבעת ילדיו.
‫אז עצרתי כדי לוודא שהכול בסדר,
‫כדי לוודא שיגיעו ליעדם בבטחה.
‫גילינו שהוא לקח את ילדיו לבית הספר.
‫באמצע כל החרא הזה,
‫כל הבלגן, הוא לקח את ילדיו לבית הספר.
‫אז...
‫הלכנו בעקבותיו.
‫יום אחר יום.
‫ליווינו אותו.
‫זה הפך לשגרה.
‫ואז, בסוף הזמן שלנו שם,
‫הוא נתן לי את זה כשהגיע הזמן לחזור הביתה.
‫אני רוצה להאמין שהוא עדיין לוקח את ילדיו ‫לבית הספר.
‫- 28 שעות על הנהר -
‫הלו, מישהו שומע אותי? הלו.
‫זו מלורי. מישהו שומע אותי? הלו.
‫מישהו שומע אותי? הלו. מישהו שומע אותי?
‫הלו. בדיקה, הלו.
‫הלו, יש שם מישהו? הלו?
‫הלו. בדיקה. ‫-אתה...
‫יש לך כיסוי עיניים?
‫אתה יכול... השמיכה מאחוריך עדיין שם?
‫אוקיי, תיכנס מהר.
‫תודה. הנה כיסוי העיניים שלי. תודה רבה.
‫זה בסדר. חכה. חכה כאן. מלורי!
‫חכה. ‫-אולימפיה, מה את עושה?
‫מלורי! ‫-מה את עושה?
‫מה חשבת? רד למטה! ‫-אוקיי, הוא מפחד.
‫הוא פשוט מפוחד. ‫-תבדוק את התיק.
‫בואי הנה, אולימפיה.
‫מי אתה? ‫-מי זה האיש הזה?
‫טום, אני עליו. תבדוק את התיק.
‫מי זה? ‫-הוא פשוט מפחד.
‫מי אתה? ‫-איך הוא נכנס לכאן?
‫סתמי, אולימפיה! מי אתה? ‫-הוא פחד, אוקיי? נתתי לו להיכנס.
‫נתת לזר להיכנס לבית! ‫-אני מצטערת.
‫הוא היה מבועת! ‫-את מטומטמת?
‫אלוהים. אוקיי. בבקשה.
‫שמי גארי.
‫אני גר בעיר.
‫כשהדברים האלה הגיעו, ‫עליתי על רכבת עם עמיתיי
‫כי חשבנו שיהיה כאן בטוח.
‫בבקשה תנו לי להישאר כאן. הם רודפים אחריי.
‫מי רודף אחריך?
‫אני לא מאמין. הוא משקר. ‫-מי רודף אחריך?
‫זה ברור שהוא משקר.
‫אני נשבע. ‫-למה אתה כאן?
‫הלכנו לביתו של עמיתי, קרל, כדי להתחבא.
‫הכל היה בסדר עד שהם פרצו לבית.
‫היצורים לא פורצים לבתים של אנשים. ‫-לא, לא היצורים, הפסיכים האלה.
‫הפסיכים מנורת'ווד.
‫נורת'ווד? אני לא... איפה זה?
‫זה מוסד לעבריינים חולי נפש.
‫נחמד לדעת שעכשיו יש להם אישור יציאה.
‫ואז מה?
‫הם לקחו אותנו החוצה ‫והכריחו אותנו לפקוח עיניים
‫כדי שנהיה חייבים להסתכל על היצורים.
‫מה?
‫הסתכלת? ‫-לא.
‫איכשהו, קרל הצליח להפיל את אחד האנשים ‫לרצפה.
‫ואני והשאר ברחנו.
‫המשכתי לרוץ עד שהגעתי לכאן.
‫דפקתי על כל הדלתות ואף אחד לא ענה.
‫עד שאתם כן, אז...
‫תודה.
‫ציפורים.
‫מה שהכי מפחיד זה ‫שכשהאנשים האלה פרצו לבית...
‫הם לא חבשו כיסויי עיניים.
‫זה כאילו שלא נזקקו להם. ‫-חייבים לכסות את העיניים בחוץ.
‫לא האנשים האלה.
‫המטורפים לא הושפעו כמו כל השאר.
‫הם רצו לראות.
‫הם היו מאושרים.
‫הם שמחו.
‫ואמרו שכולם צריכים לראות.
‫רגע.
‫קום וצא החוצה. זה לא בית יתומים.
‫בחור חדש, זה היה ביקור נהדר, שמחנו להכירך, ‫עכשיו תתחפף.
‫וכל מי שלא מסכים, ילך איתו.
‫החוצה! ‫-דאגלס, זה רצח.
‫לא. זה רצח.
‫בבקשה. ‫-להכניס זרים לבית הזה.
‫כל קשר עם העולם החיצון הביא עלינו מוות.
‫לידיה, גרג, צ'רלי.
‫אם אתם רוצים להציל אנשים בחוץ,
‫אז צאו החוצה ותעשו זאת.
‫אנחנו לא מכניסים עוד זרים פנימה.
‫לא כל עוד אני חי.
‫לא אחזור על עצמי, קום ולך...
‫תודה.
‫אתה תישן בחניה.
‫הסיבה היחידה שפתחתי את הדלת
‫היא כי זכרתי איך זה מרגיש להיות בחוץ.
‫אם לא הייתם מכניסים אותי...
‫אני מרגישה כמו מטרד.
‫את לא יותר מטרידה ממני, אוקיי?
‫זה לא נכון. ‫-זה כן.
‫את לא רכרוכית כמוני.
‫אני כל כך מפונקת.
‫הוריי תמיד עשו הכל למעני. ואז בעלי,
‫ונהייתי רכרוכית מכל האהבה.
‫אני גדלתי עם זאבים, אז יש לך מזל.
‫אם משהו יקרה לי, ‫אני רוצה שתטפלי בתינוק שלי.
‫אוקיי?
‫לא. ‫-בבקשה.
‫זה התינוק שלך. ‫-מלורי.
‫לא.
‫תבטיחי... ‫-לא יקרה לך כלום.
‫זה התינוק שלך.
‫תבטיחי. ‫-כלום...
‫בבקשה תבטיחי לי.
‫כן, אוקיי. כן. בטח.
‫מה זה?
‫אם הייתי אומרת לך,
‫לא הייתי טורחת לשים את זה בשקית מהודרת.
‫לקחתי את זה בסיבוב אספקה.
‫זה כל כך חמוד.
‫תודה. ‫-בבקשה.
‫אני יודעת שזו לא מסיבת הלידה שחלמת עליה.
‫לא, זה מושלם.
‫ותוכלי לתת את זה לקטנה כשתהיה גדולה. ‫אוקיי?
‫תודה.
‫- 38 שעות על הנהר -
‫חבר'ה, הזרימה מתחזקת. ‫הגיע הזמן לישיבה.
‫אנחנו צריכים לדבר על הזרמים.
‫כשהמים הופכים לקופצניים מאוד.
‫זה קולני ומסוכן מאוד
‫וזה יהיה הדבר הכי קשה שנצטרך לעשות.
‫וכשנגיע אליהם, ‫לאחד מכם יהיה תפקיד חשוב מאוד.
‫אחד מכם יצטרך להסתכל.
‫ומי שיסתכל,
‫צריך להגיד לי לאיזה כיוון לחתור
‫כדי שנשוט בכיוון הנכון.
‫כי אם אני אסתכל, לא נשרוד.
‫ומה אם נראה משהו?
‫אני אעשה זאת. ‫-לא.
‫אני זאת שתחליט מי מסתכל.
‫אוקיי? אני מחליטה.
‫אני אחליט מי הולך. אני מחליטה מי מסתכל.
‫אני מחליטה מי מסתכל.
‫בדיקה. הלו. יש שם מישהו?
‫הלו. בדיקה, אחת, שתיים, שלוש. הלו.
‫בדיקה.
‫אני מת על השיר הזה. ‫-גם אני.
‫גם אני. ‫-גם אני.
‫אף פעם לא שמעתי אותו.
‫זה יכול להיות אזעקת שווא, נכון? ‫-טוב.
‫נעלה למעלה לחדר השינה.
‫אנחנו צריכים מגבות, ספוגים, מספריים ‫והרבה מים.
‫דליים של מים. זה בסדר.
‫זה בסדר.
‫לאט ובזהירות. אני איתך.
‫זה בסדר.
‫המספריים במגירה ליד ידך השמאלית. כן.
‫אוקיי, אז התינוק מגיע. ‫-לא, זה לא קורה.
‫לא קורה. ‫-הוא בהחלט מגיע.
‫בואי איתי. ‫-זה לא קורה.
‫זה קורה. בואי. קדימה. היי.
‫אני חייבת לטפל במים. ‫-אנחנו נטפל במים.
‫אוקיי, הנה.
‫אתן במצב נהדר. ‫-סתום את הפה.
‫עוד פעם.
‫קדימה.
‫זה בסדר.
‫זה בן.
‫ודודה שלך חשבה שתהיה בת.
‫היי, בחור חדש, תן לי להיכנס!
‫בוא ותפתח את הדלת. בוא.
‫תשחרר אותי. מה אתה עושה?
‫מה?
‫מה אתה עושה?
‫גארי?
‫גארי!
‫היי.
‫טום! הוא שם את הציפורים במקפיא.
‫טום, אמרתי לך שהוא מטורף.
‫גא...
‫טום. תביא את הרובה.
‫הוא מטורף.
‫מה לעזאזל אתה עושה? נתנו לך להיכנס לבית.
‫נתנו לך...
‫לא! זין.
‫מנוול מזדיין. ידעתי שאתה מטורף.
‫חתיכת זבל מזוין. הצלנו אותך.
‫זין!
‫נכון.
‫כן!
‫עשית זאת, מאמא. עשית זאת.
‫שלום.
‫אתן כל כך יפהפיות.
‫מה קורה למטה?
‫אפשר לראות?
‫כה יפהפייה.
‫תודה.
‫אפשר לראות את שלך?
‫וואו.
‫תודה.
‫תסתכלו.
‫אלוהים, אולימפיה, עצמי עיניים. ‫-נכון שזה יפהפה?
‫לא. למה אתה עושה את זה? גארי, בבקשה תפסיק.
‫תסתכלו. ‫-גארי, בבקשה תפסיק.
‫תראי לתינוקת. ‫-לא, אולימפיה.
‫אולימפיה, כסי את עיניי התינוקת.
‫אולימפיה.
‫תראו!
‫תראי לתינוקת. ‫-אולימפיה, תני לי את התינוקת שלך.
‫זה לא כל כך נורא. ‫-אולימפיה, תני את התינוקת שלך.
‫כסי את עיני התינוקת. תני את התינוקת, ‫רק לרגע.
‫אולימפיה, תני לי להחזיק את התינוקת ‫רק לרגע!
‫תני לי להחזיק אותה לרגע, אוקיי?
‫רק לרגע. ‫-תראו.
‫אוקיי? ‫-תראו.
‫תראו!
‫לא. בבקשה, לא.
‫תראי. ‫-לא.
‫ילדה טובה.
‫היי, מלורי.
‫תני לי את הילדים.
‫תני את הילדים.
‫תני לי את הילדים או שאקח אותם!
‫היי, מנוול.
‫היי.
‫מה אתה עושה כאן?
‫באת לראות?
‫פקח את עיניך.
‫אל תפחד.
‫הסתכל עליי.
‫הסתכל עליי!
‫אני מצטער.
‫אני מצטער שלא זכית לראות.
‫זה באמת יפהפה.
‫כל כך יפהפה.
‫אני מצטער.
‫זה יטהר את העולם.
‫בבקשה, לא. בבקשה אל תפגע בנו. ‫בבקשה תתרחק מאיתנו. בבקשה.
‫בבקשה אל תעשה זאת.
‫זה בסדר.
‫- חמש שנים לאחר מכן -
‫תקשיבו לקליקים.
‫תקשיבו לרעשים, אם הם רכים או חזקים יותר.
‫תקשיבו לזה.
‫תקשיבו.
‫כשהם חזקים, אתם בחלל פתוח. אתם שומעים זאת?
‫אבל אם הם רכים יותר, משהו קרוב אליכם.
‫בבקשה, מישהו. הלו.
‫הלו, הל...
‫הלו.
‫אין שם כלום.
‫היי.
‫מה קרה?
‫שוב שמעתי אותם.
‫מה?
‫כמה מהם...
‫נוהגים.
‫נוהגים כאילו אין להם כיסוי עיניים.
‫אוקיי.
‫גמרנו עם הסיבובים לבד.
‫אוקיי.
‫מה זה?
‫חשבתי על שיטת אזהרה לילדים. ‫שיצלצלו בפעמון אם הם בצרה.
‫טוב. זה נחמד.
‫מה עם זה?
‫אה, זה...
‫זה רק לשם הישרדות.
‫לשם הישרדות? ‫-כן.
‫הלו.
‫יש שם מישהו? הלו.
‫בדיקה.
‫האם יש שם מישהו, בבקשה תענו.
‫הלו. ‫-הלו.
‫מי זה?
‫שמי ריק. ‫-לא.
‫מי זה?
‫ריק, זה טום.
‫יש לנו מקום.
‫מתחם עם אספקה...
‫יש לנו קהילה.
‫בטוח כאן.
‫אנחנו נמצאים במורד הנהר.
‫איפה אתה? ‫-אל תענה.
‫ליד מחצבת פייק.
‫אלוהים. אתה רחוק. כמה אתם?
‫ארבעה.
‫יש עמכם ילדים?
‫לא, אל תגיד כלום. ‫-זה בסדר.
‫לא. למה?
‫כי הדרך הכי מהירה להגיע לכאן היא דרך הנהר,
‫ואני לא חושב שתוכלו לעשות זאת עם ילדים.
‫רגע, הנהר?
‫תשוטו במורד הזרם עד כמה שתוכלו.
‫תישארו במים עד שתגיעו לזרמים.
‫הזרם מהיר שם. זה מסוכן.
‫איבדנו שם אנשים.
‫צריך לראות בבירור.
‫מה הכוונה? ‫-מה הכוונה, לראות בבירור?
‫תהיו חייבים להסתכל.
‫ריק, יהיו לנו כיסויי עיניים. ‫אי אפשר להסתכל.
‫אני שמח שאמרת את זה.
‫מישהו יצטרך לקחת...
‫תתכוננו למסע של יומיים בקצב זרימת הנהר.
‫תביאו אספקה ליותר מזה.
‫איך אמצא אותך אחרי הזרמים, ריק?
‫תשמע את הציפורים.
‫יש לנו הרבה. תעקבו אחר הקולות אלינו.
‫במורד סכר קטן, תמצאו חומה עם שער.
‫זה ה...
‫זה המה? ‫-זה מה?
‫ריק?
‫זה יכול להיות אמיתי.
‫לא. ‫-אולי זו האמת.
‫אולי זה לא מספיק טוב. ‫-מה אם ריק יכול לעזור?
‫ומה אם ריק הוא אחד מהם?
‫רגע, הוא ידע על הציפורים.
‫אלוהים, גארי ידע על הציפורים ‫ושם אותן במקפיא.
‫אני לא מאמינה שאתה חושב על זה. ‫-האוכל אזל בכל הבתים. חייבים לזוז.
‫אתה באמת חושב שאני לא יודעת?
‫כשהייתי קטן, הייתה לנו סירה כזאת.
‫היינו לוקחים אותה לאגם בכל קיץ.
‫בכל קיץ.
‫אתם הייתם נהנים שם. היו עצים, פרחים.
‫המים היו חמימים, היו עננים בשמיים.
‫כולנו שיחקנו במים. כל הילדים.
‫כולנו רצנו לכל אורך החוף.
‫היו עוד ילדים בעולם?
‫כן, בדיוק כמוכם.
‫בדיוק כמוך.
‫יום אחד, ראינו עץ אלון גדול.
‫גדול יותר מהבית הזה.
‫הוא היה כל כך גדול וזקן, ‫לא ראיתי את צמרתו.
‫נחשו מה עשינו? ‫-טיפסתם עליו.
‫טיפסנו עליו. כן. טיפסנו.
‫טיפסנו וטיפסנו עד שהגענו למעלה.
‫נחשו מה ראינו כשהגענו למעלה.
‫ילד! ילדה! זמן לישון.
‫אבל טום מספר סיפור.
‫מל, תני לי רק... כמעט סיימנו. ‫-לא אחזור על זה. בואו.
‫ילדה, בואי.
‫עכשיו.
‫בואי.
‫עכשיו.
‫למיטה!
‫מה אתה עושה? ‫-מה את עושה?
‫עכשיו יחשבו שייצאו החוצה ויטפסו על עצים ‫עם כל הילדים
‫ויראו פרפרים ופרחים... ‫-זה סיפור.
‫זה לא סיפור. זה שקר.
‫כי הם לעולם לא יטפסו על עצים. ‫לא יכירו חברים חדשים.
‫למה שתגרום להם להאמין בזה? ‫-הם חייבים להאמין במשהו.
‫בשביל מה זה אם הם לא מאמינים בכלום?
‫כדי שישרדו! ‫-לשרוד זה לא לחיות.
‫הם ימותו אם יקשיבו לך!
‫החיים הם מעבר למה שיש, אלא מה שיכול להיות.
‫מה שאפשר לעשות.
‫את צריכה להבטיח להם חלומות ‫שאולי לא יתגשמו.
‫את צריכה לאהוב אותם ‫בידיעה שאת עלולה לאבד אותם בכל רגע.
‫הם ראויים לחלום, ראויים לאהבה, ‫ראויים לתקווה. ראויים לאימא.
‫הם ראויים לאימא.
‫לא נתת להם שמות, מל. קוראים להם ילד וילדה!
‫תחשבי על זה.
‫כל החלטה שקיבלתי הייתה עבורם.
‫כל אחת ואחת מהן.
‫את יודעת מה ראיתי?
‫בצמרת העץ?
‫ראיתי קן.
‫עם חמש ציפורים.
‫מונח על הענף הכי גבוה.
‫ואז הן פשוט עפו משם.
‫שמעתי. שבו!
‫זה בטוח. היכנסו.
‫וואו.
‫לא נכון.
‫הן בטח עבשות. ‫-כן.
‫בואי הנה.
‫בדיוק כמו שאני אוהב.
‫אני מצטערת.
‫סליחה. ‫-גם אני.
‫בואי הנה.
‫ילדים.
‫זה תות.
‫זה הטעם של תות.
‫מה זה? ‫-שקט.
‫מישהו בבית?
‫קחי את הילדים מאחורה. אני אעסיק אותם.
‫אם אני לא מגיע תוך 15 דקות, ‫קחי את הילדים לסירה ולכי.
‫אני לא עוזבת אותך! ‫-מל.
‫לא, אני לא עוזבת אותך. ‫-תקשיבי לי.
‫אני כל כך אוהב אותך.
‫אני אוהב אותך. לכי.
‫לא! ‫-לכי. בבקשה, לכי.
‫תהיו טובים. לכו.
‫לכו!
‫אני יוצא החוצה!
‫שלום, חבר. ‫-אפשר לעזור?
‫אני לא חושב, חבר. ‫אך אנו יכולים לעזור לך.
‫לא. לכו!
‫הסר את כיסוי העיניים. ‫-תתרחקו.
‫תתרחקו! ‫-היא לא זזה.
‫היי. יש שם אישה עם שני ילדים.
‫הם באים.
‫הם לא יפגעו בך.
‫זין.
‫להפך...
‫זה דבר יפהפה, חבר.
‫תקשיבו לי. אגיד את זה רק פעם אחת.
‫אנחנו יוצאים למסע עכשיו. ‫זה הולך להיות קשה.
‫אתם חייבים לעשות כל דבר שאגיד לכם, ‫אחרת לא נשרוד.
‫זה מובן?
‫איפה טום?
‫הוא לא בא.
‫- 42 שעות על הנהר -
‫הגיע הזמן.
‫זוכרים את הזרמים?
‫זוכרים מה אמרתי על הזרמים?
‫הם קרובים.
‫זה מאוד מסוכן ויש רק דרך אחת לנווט דרכם.
‫מישהו צריך להסתכל.
‫אני אסתכל. ‫-לא. אני מחליטה! אוקיי?
‫רק תנו לי רגע.
‫אני אעשה זאת.
‫אני כל כך אוהב אותך.
‫אף אחד לא מסתכל.
‫אוקיי, אף אחד לא מסתכל.
‫אוקיי?
‫בואו נכסה את העיניים.
‫קדימה. רדו על הברכיים. תישארו נמוך. ‫תחזיקו חזק.
‫אל תזוזו. תחזיקו חזק.
‫תחזיקו חזק. אל תעזבו. נהיה בסדר.
‫תחזיקו חזק!
‫בבקשה תחזיקו. תחזיקו חזק!
‫ילדה! ילד!
‫ילדה!
‫מלורי!
‫ילד!
‫תמשיכו לקרוא לי! ‫-הצילו!
‫מלורי. ‫-תמשיכו לקרוא לי.
‫מלורי!
‫אני כאן. ‫-מלורי!
‫אני באה. איפה אתה? ‫-מלורי.
‫איפה ילדה? ילדה?
‫תמשיכי לצלצל. אני שומעת אותך.
‫תמשיכי לצלצל, ילדה.
‫תמשיכי לצלצל.
‫ילדה טובה.
‫אוקיי. טוב מאוד. קומי. תעמדי.
‫ילדה טובה. אוקיי. אתם שומעים את הציפורים?
‫לשם אנחנו הולכים. נעקוב אחרי הרעש.
‫הישארו מאחוריי.
‫טומטומית. היי, טומטומית.
‫פקחי את עינייך, מלורי. טפשונת. אני כאן.
‫לא.
‫לא, את לא.
‫לא.
‫מלורי, הסתכלי עליי.
‫הסתכלי עליי. מלורי, הסתכלי עליי.
‫מלורי, הסתכלי עליי. ‫-זה לא אמיתי.
‫מלורי?
‫מלורי.
‫מלורי. הסתכלי עליי, מלורי.
‫ילד. ילדה. ‫-מלורי.
‫אל תזוזו. הישארו במקום!
‫פקחי עיניים.
‫מלורי, פקחי עינייך.
‫ילד. ילדה.
‫איפה אתם?
‫בוא איתי. הסתכל עליי.
‫אני צריכה אותך. תסתכל עליי.
‫אני באמת יכול להסיר את הכיסוי?
‫ילד! ‫-זה בטוח?
‫לא, זו לא אני.
‫לא. אל תוריד את כיסוי העיניים.
‫ילד, זה לא אמיתי.
‫אל תוריד את הכיסוי. תקשיב לי.
‫תקשיב לקול שלי, זה הקול שלי!
‫ילדה, בואי איתי. הסתכלי עליי.
‫הסירי את הכיסוי. את יכולה להסתכל עליי. ‫-זה לא מסוכן להסתכל?
‫לא. לא, אני כאן. ‫אל תורידי את כיסוי העיניים.
‫בבקשה תקשיבי לי!
‫מלורי. ‫-מה? לא.
‫בבקשה פקחי את עינייך. ‫-לא. ילדה, תקראי לי.
‫זה יפהפה. ‫-תקראי לי, בבקשה. איפה את?
‫ילד. ילדה. איפה אתם? אל תיקחו את ילדיי.
‫אל תיקחו את ילדיי!
‫מותק, תמשיך לצלצל.
‫תמשיך לצלצל, מותק. אני באה. תמשיך לצלצל.
‫קדימה. תמשיך לצלצל.
‫אלוהים. מצאתי אותך.
‫הכל טוב. אנחנו בסדר. איפה ילדה?
‫ילדה. ילדה!
‫איפה ילדה?
‫היא מפחדת ממך.
‫מה?
‫היא מפחדת ממך.
‫אני כל כך מצטערת.
‫אני כל כך מצטערת, ילדה מתוקה. אני מצטערת.
‫טעיתי. לא הייתי צריכה להיות כל כך קשוחה.
‫לא הייתי צריכה למנוע מכם לשחק.
‫אסור היה לי לעצור את הסיפור של טום ‫כי הוא לא סיים.
‫כשהוא טיפס לצמרת העץ האלון הענק,
‫הוא ראה דברים יפהפים.
‫הוא ראה מאות ילדים משחקים.
‫מאות.
‫והוא ראה ציפורים...
‫בכל מני צבעים.
‫והוא ראה אותנו.
‫הוא ראה אותנו מצמרת העץ.
‫הוא ראה אותנו יחד, ואנחנו חייבים להיות יחד
‫וזה לא רק סיפור.
‫זה לא, כי אני רוצה להראות לכם ‫כל כך הרבה דברים.
‫אני רוצה שתראו כל כך הרבה דברים. אוקיי?
‫אבל אנחנו צריכים לעשות זאת יחד, טוב?
‫אז אני צריכה שתבואי אליי עכשיו. בבקשה?
‫בואי אליי.
‫מותק, בואי אליי, אוקיי?
‫אני כל כך אוהבת אתכם.
‫אנחנו צריכים למצוא את הציפורים, טוב? ‫תמצאו את הציפורים.
‫אני רוצה שתקשיבו לציפורים, אוקיי?
‫תקשיבו לציפורים.
‫אוקיי, תקשיבו לציפורים.
‫תקשיבו לציפורים. רק תקשיבו לציפורים.
‫מלורי!
‫תהיו בשקט.
‫אני יודע שאת פוחדת, אבל זה אני.
‫בבקשה. איפה את, מל? אני צריך עזרה.
‫רק תציצי ותמצאי אותי.
‫בואו.
‫לכו לציפורים. איפה הציפורים?
‫איפה הציפורים? הציפורים. איפה הציפורים?
‫לשם.
‫אני לא שומעת את הציפורים.
‫זה חזק מדי, רועש מדי.
‫מלורי!
‫זה חזק מדי.
‫משם!
‫מדרגה.
‫הלו!
‫פתח את הדלת. בבקשה פתח את הדלת!
‫קוראים לי מלורי. אני מלורי. אני עם ילדים.
‫תמצאו את ריק ותגידו לו שעקבנו אחר הנהר ‫ואחר הציפורים.
‫מלורי!
‫הצילו! ‫-הסתכלי עליי, מלורי!
‫בבקשה! ‫-הסתכלי עליי, מלורי!
‫מלורי!
‫אוקיי. קח את הילדים.
‫קח את הילדים, הם רק ילדים. ‫בבקשה הכנס את הילדים!
‫בבקשה! פתח את הדלת! ‫-הסתכלי עליי.
‫תראי את העיניים!
‫אוקיי.
‫היא בסדר.
‫היא בסדר. כולם בסדר.
‫תקראו לריק.
‫זה בסדר.
‫מלורי? ‫-כן.
‫אני ריק.
‫בואי איתי.
‫אוקיי.
‫מכאן.
‫את בפנים ואת בטוחה.
‫אפשר להסיר את הכיסויים.
‫- בית הספר לעיוורים ג'נט טאקר -
‫בואי איתי.
‫הציפורים.
‫הן מזהירות את הרואים כשהדברים האלה קרובים.
‫זה לא הרבה, אבל זה משהו.
‫אני אביא לכם בגדים יבשים.
‫היי.
‫מה אתם אומרים אם נשחרר את הציפורים ‫שיהיו עם חברותיהן?
‫שנעשה זאת?
‫אוקיי.
‫מלורי?
‫מלורי הייז?
‫ד"ר לפהם.
‫מה שמותיכם?
‫ילדה.
‫ילד.
‫האמת...
‫קוראים לך אולימפיה.
‫כן.
‫על שם הילדה הכי מתוקה שהכרתי.
‫ושמך...
‫שמך הוא טום.
‫טום.
‫ואני אימא שלכם.
‫רוצים לשחק עם הילדים האחרים?
‫את רוצה לשחק?
‫אתה רוצה לשחק?
‫תודה. תודה רבה.
‫תרגום כתוביות: שלומית בכר