‏‏סרט תיעודי של NETFLIX‏‏
‏‏אני לא אקרא לך בשם, כך שתישאר אנונימי.‏‏
‏‏אני אקרא לך ג'ון אר.‏‏
‏‏ונשתמש באנימציה להסתיר את הזהות שלך.‏‏
‏‏‏בטח, כן.‏ ‏‏-בסדר.‏‏
‏‏אז מה אתה חושב שאנחנו הולכים לעשות היום?‏‏
‏‏ריאיון. על... המקרה של אודרי פוט.‏‏
‏‏מהו המקרה של אודרי פוט?‏‏
‏‏- "ג'ון אר." -‏‏
‏‏נפתח תיק פלילי‏‏
‏‏על מקרה שקרה בלילה של השני בספטמבר, 2012.‏‏
‏‏- סרטוגה -‏‏
‏‏ואודרי פוט התאבדה‏‏
‏‏והיו המון דברים שם‏‏
‏‏וזה סיפור אמיתי. כן.‏‏
‏‏אקרא לך ג'ון בי. במהלך הריאיון,‏‏
‏‏כדי לא להשתמש בשמך האמיתי.‏‏
‏‏- "ג'ון בי." -‏‏
‏‏ונטשטש את פרצופך כדי שתישאר אנונימי.‏‏
‏‏בסדר גמור.‏‏
‏‏איך היית מתאר את המקרה?‏‏
‏‏זה היה בהחלט קשה מאוד.‏‏
‏‏עינו אותי בבית הספר,‏‏
‏‏היו נתקלים בי במסדרון וקוראים לי אנס,‏‏
‏‏והרבה שמות גנאי ו...‏‏
‏‏את המכונית שלי צבעו בספריי צבע.‏‏
‏‏ומאחור היה כתוב, "זה עבור אודרי."‏‏
‏‏הרגשת שילדים מאשימים אותך במותה של אודרי?‏‏
‏‏כן. לחלוטין.‏‏
‏‏ידעת שצילום תמונות כאלו זה פשע?‏‏
‏‏‏ידעת באותו רגע?‏ ‏‏-לא. לא, בכלל לא.‏‏
‏‏חשבנו שזה יהיה מצחיק, לצחוק ולהתבדח על זה.‏‏
‏‏ילדים אמרו שהם ראו את התמונות.‏‏
‏‏נראה לי שכול קבוצת הפוטבול נחקרה במשטרה...‏‏
‏‏כן, זה מה שקרה.‏‏
‏‏- אודרי -‏‏
‏‏‏זו מדיה מספר אחת של קלטת הווידיאו‏ ‏‏של התצהיר של ג'ון בי.‏‏
‏‏שם התיק, פוט נגד ג'ון בי. ואחרים.‏‏
‏‏תיק מספר 9-8-6-4-4-2-וי-סי-3-1-1‏‏
‏‏טוב.‏‏
‏‏‏אם נחזור לאחור,‏ ‏‏המסיבה היתה בשלישי לספטמבר, 2012. נכון?‏‏
‏‏כן.‏‏
‏‏מייק, החוצה.‏‏
‏‏איך נודע לך על המסיבה?‏‏
‏‏- תצהיר קלטת וידיאו 6 בינואר 2015 -‏‏
‏‏ג'ון בי.: אני לא זוכר.‏‏
‏‏הגנה!‏‏
‏‏זה די מטושטש, זה היה לפני כמעט ארבע שנים.‏‏
‏‏אני מתכוון...‏‏
‏‏שמעתי שהמסיבה מאורגנת על-ידי אודרי ואמילי.‏‏
‏‏זו היתה המסיבה הראשונה בה הייתי אי פעם.‏‏
‏‏הייתי שנה ראשונה בתיכון. רק קיבלתי רישיון.‏‏
‏‏חשבתי שזה מגניב.‏‏
‏‏הסעתי את החברים שלי לשם.‏‏
‏‏שילה ואני חלקנו משמורת משותפת על אודרי.‏‏
‏‏‏כמה ימים בשבוע אצלי,‏ ‏‏כמה ימים בשבוע אצל שילה.‏‏
‏‏היא תמיד היתה ילדה שמחה, ילדה כיפית.‏‏
‏‏היא אהבה מתיחות.‏‏
‏‏‏- לארי פוט‏ ‏‏אביה של אודרי -‏‏
‏‏כשהיא התבגרה, נהגנו לבשל ביחד.‏‏
‏‏לפעמים היינו צופות בערוץ האוכל‏‏
‏‏והיינו מחכות לראות משהו ששנינו אהבנו.‏‏
‏‏ואז היינו יוצאות לקנות הכול ומכינות את זה.‏‏
‏‏החברים שלה היו באים ומשחקים בבריכה.‏‏
‏‏‏היא היתה מאוד חברותית.‏ ‏‏היא הכירה חברים בקלות.‏‏
‏‏אבל היא היתה מאוד מודעת לעצמה.‏‏
‏‏זו החזייה ואז החולצה ואז הטי-שירט,‏‏
‏‏‏ואז היא היתה מתכופפת במראה‏ ‏‏ומוודאת שאי אפשר לראות כלום.‏‏
‏‏היא היתה אחת מהחברות האמיתיות שלי.‏‏
‏‏היינו זוג בלתי נפרד במהלך חטיבת הביניים.‏‏
‏‏לא היה שבוע אחד...‏‏
‏‏‏- אמנדה לי‏ ‏‏חברתה של אודרי -‏‏
‏‏...שלא הלכנו לבית של השנייה לפחות פעם אחת.‏‏
‏‏‏עורך דין: האם אי פעם השתמשת בחשבון יאהו!‏ ‏‏אשר בו השתמשת לגישה אל‏‏
‏‏‏תמונות או צילומים של קטינות‏ ‏‏בעירום מלא או חלקי?‏‏
‏‏ג'ון בי.: כן.‏‏
‏‏עורך דין: אתה יודע מי יצר את החשבון הזה?‏‏
‏‏ג'ון בי.: ילדים בבלרמין.‏‏
‏‏עורך דין: איך נודע לך על חשבון היאהו! הזה?‏‏
‏‏ג'ון בי.: כל החברים שלי השתמשו בו.‏‏
‏‏עורך דין: סליחה?‏‏
‏‏ג'ון בי.: כל החברים שלי השתמשו בו.‏‏
‏‏מתי התחלת להשתמש לראשונה בחשבון הזה?‏‏
‏‏בכיתה ו' או ז'.‏‏
‏‏אנחנו נלך לשם, נלך מאחד...‏‏
‏‏הם די עיקשים, הנערים בחטיבת ביניים.‏‏
‏‏‏זה היה מאוד מוזר,‏ ‏‏אפילו היום כשאני חושבת על זה...‏‏
‏‏היה לחץ שיהיו לך שדיים.‏‏
‏‏ולי לא היו.‏‏
‏‏אני מודה, היתה לי פריחה מאוחרת.‏‏
‏‏סיימתי.‏‏
‏‏אז נערים לא ביקשו ממני תמונות ודברים כאלה‏‏
‏‏בגלל שלא היה לי מה לשלוח.‏‏
‏‏אבל רוב הנערות בכיתה שלי כן שלחו.‏‏
‏‏‏כן, כמה בנות בקבוצת החברות שלי,‏ ‏‏הצטלמו בעירום מלא.‏‏
‏‏ואודרי?‏‏
‏‏לא, מעולם לא.‏‏
‏‏בחורים תמיד ביקשו ממנה,‏‏
‏‏כי היא היתה אחת הנערות המפותחות בכיתה.‏‏
‏‏‏אז באופן טבעי,‏ ‏‏בחורים תמיד ביקשו ממנה קודם, אתה מבין?‏‏
‏‏‏אבל הכרחתי אותה להבטיח לי,‏ ‏‏"לעולם אל תשלחי להם.‏‏
‏‏הם יצחקו עלייך או זה רק...‏‏
‏‏זו תהיה טעות."‏‏
‏‏הפחדת אותי. הייתי כמו...‏‏
‏‏‏הגענו לבית של אמילי‏ ‏‏והם כבר היו שיכורים. כולם.‏‏
‏‏הם היו מאוד מבולגנים, פיצה על הרצפה.‏‏
‏‏אנשים התמזמזו על הספה ו...‏‏
‏‏זה היה פשוט לא נעים.‏‏
‏‏‏אנשים עם נשיכות אהבה.‏ ‏‏ידי האחד בתוך מכנסי השני.‏‏
‏‏זה די חדש לי לראות זאת.‏‏
‏‏אודרי היתה ממש שיכורה.‏‏
‏‏היא התמזמזה עם אנשים.‏‏
‏‏‏לקחתי אותה למעלה והשכבתי אותה במיטה,‏ ‏‏אבל היא פשוט ירדה למטה שוב.‏‏
‏‏אז עזבתי ואז הדברים התדרדרו.‏‏
‏‏עורך דין: אתה זוכר שסיפרת לי בתצהיר הקודם‏‏
‏‏שנשאת את אודרי למעלה?‏‏
‏‏ג'ון אר.: אני חושב שכן.‏‏
‏‏עורך דין: אתה זוכר שסיפרת לי‏‏
‏‏שהיא היתה מעולפת באותו הזמן?‏‏
‏‏ג'ון אר.: אני לא זוכר.‏‏
‏‏‏עורך דין: אז האם זו עדותך אדוני,‏ ‏‏שנשאת אותה למעלה, מעולפת,‏‏
‏‏‏ואז כשהשכבת אותה על המיטה,‏ ‏‏היא פתאום התעוררה?‏‏
‏‏‏הגנה: התנגדות. זה לא מייצג נאמנה‏ ‏‏את העדות שלך, וזה וכחני.‏‏
‏‏עורך הדין: האם זו העדות שלך?‏‏
‏‏‏ג'ון אר.: לא.‏ ‏‏עורך דין: מה העדות שלך?‏‏
‏‏ג'ון אר.: אני לא זוכר. אני באמת לא זוכר.‏‏
‏‏עורך דין: אתה לא זוכר מה?‏‏
‏‏‏ג'ון אר.: איך היא... אני לא זוכר‏ ‏‏אם נשאתי אותה או מה. אני לא...‏‏
‏‏‏ספר לי מה אתה זוכר‏ ‏‏כשירדת להביא את הטושים.‏‏
‏‏התנגדות לצורה.‏‏
‏‏אני זוכר שאמרתי, "בואו נלך לצייר עליה",‏‏
‏‏כשראיתי את הטושים.‏‏
‏‏חלק מזה, החלק של הציור היה כמו מתיחה.‏‏
‏‏‏כשגדלנו היינו רגילים‏ ‏‏לצייר על בני הדודים שלנו וכשמישהו נרדם,‏‏
‏‏ציירנו אחד על השני, רק בגלל...‏‏
‏‏לא התכוונתי להזיק בזה, חוץ ממתיחה.‏‏
‏‏‏אודרי ציירה עליי בכיתה,‏ ‏‏כמה ימים לפני אותו סוף שבוע‏‏
‏‏ואני הייתי...‏‏
‏‏כן, זה היה דבר מטופש. אבל...‏‏
‏‏‏זה לא שניסינו לבייש אותה‏ ‏‏או להיות רעים או משהו כזה.‏‏
‏‏ולפרוטוקול...‏‏
‏‏‏עורך דין: זו הודעת טקסט בינך לבין חבר שלך.‏ ‏‏האם זה נכון?‏‏
‏‏ג'ון אר.: כן.‏‏
‏‏עורך דין: אני מבקש ממך לקרוא החל משורה 18‏‏
‏‏ותגיד לי מי אומר מה.‏‏
‏‏בבקשה, בקול רם.‏‏
‏‏ג'ון אר.: חבר שלי אמר, "אז מה קרה?"‏‏
‏‏‏אני השבתי, "אתה לא יכול להגיד‏ ‏‏לאודרי שסיפרתי לך, בסדר?"‏‏
‏‏החבר שלי אמר, "בסדר".‏‏
‏‏‏שלחתי, "היא התעלפה‏ ‏‏וצבענו חצי מהפנים שלה בשחור‏‏
‏‏וציירנו על כל הגוף שלה, על הציצים שלה.‏‏
‏‏וכתוב ש... כתוב ש... היה פה.‏‏
‏‏‏ואז המכנסיים שלה, ליד הוואגינה שלה,‏ ‏‏כתוב... היה פה.‏‏
‏‏‏וכתוב 'חזק יותר' על הרגל שלה,‏ ‏‏והיה חץ לוואגינה שלה.‏‏
‏‏‏ועל הגב שלה כתוב 'אנאלי'‏ ‏‏והיה חץ לישבן שלה.‏‏
‏‏ופשוט היה... היה טוש בכול מקום.‏‏
‏‏‏בכול מקום. זה היה מצחיק בטירוף.‏ ‏‏חה-חה-חה."‏‏
‏‏‏חבר שלי אמר,‏ ‏‏"אז בעיקרון הפשטת אותה וציירת בכול מקום."‏‏
‏‏אמרתי, "לא רק אני, כל החבר'ה."‏‏
‏‏עורך דין: מה קרה אחרי זה?‏‏
‏‏ג'ון אר.: אני לא זוכר.‏‏
‏‏אבל הם אמרו שהיה משהו בתוכה,‏‏
‏‏כמו טוש או משהו כזה.‏‏
‏‏הם לא היו בטוחים. והם רצו שאני אבדוק‏‏
‏‏ובסוף אני, כן, דחפתי לה אצבעות.‏‏
‏‏עורך דין: מה ראית שג'ון אר. עשה?‏‏
‏‏ג'ון בי.: אמ... דחף לה אצבעות.‏‏
‏‏עורך דין: למשך כמה זמן?‏‏
‏‏ג'ון בי.: לשנייה.‏‏
‏‏עורך דין: מה אודרי עשתה באותו הזמן‏‏
‏‏שג'ון אר. דחף לה אצבעות?‏‏
‏‏ג'ון בי.: היא אמרה "יותר חזק" ו...‏‏
‏‏היא, אהבה את זה.‏‏
‏‏עורך דין: איך אתה יודע שהיא אהבה את זה?‏‏
‏‏ג'ון בי.: היא אמרה "יותר חזק" וצחקה.‏‏
‏‏‏עורך דין: כמה פעמים שמעת אותה‏ ‏‏אומרת "יותר חזק"‏‏
‏‏כשג'ון אר. דחף לה אצבעות?‏‏
‏‏ג'ון בי.: שמונה.‏‏
‏‏עורך דין: שמונה פעמים?‏‏
‏‏‏אז היא אמרה "יותר חזק" שמונה פעמים‏ ‏‏בתוך שנייה אחת?‏‏
‏‏ג'ון בי.: כן.‏‏
‏‏עורך דין: איך עושים דבר כזה?‏‏
‏‏‏אתה יכול לומר "יותר חזק"‏ ‏‏שמונה פעמים בתוך שנייה אחת? בזה הרגע?‏‏
‏‏מתנגד לצורה.‏‏
‏‏יותר חזק, יותר חזק...‏‏
‏‏האם זה אפשרי להגיד את זה בתוך שנייה אחת?‏‏
‏‏הגנה: האם זו ההערכה הטובה ביותר שלך?‏‏
‏‏‏ג'ון בי.: בסדר, אז היא אמרה את זה‏ ‏‏פעמיים במשך הזמן הזה.‏‏
‏‏עורך דין: אז זה פעמיים. נכון?‏‏
‏‏ג'ון בי.: כן.‏‏
‏‏עורך דין: אתה זוכר שסיפרת למשטרה‏‏
‏‏שאתה לא דחפת אצבעות לאודרי בכלל?‏‏
‏‏ג'ון בי.: כן.‏‏
‏‏עורך דין: האם זה היה שקר?‏‏
‏‏ג'ון בי.: כן.‏‏
‏‏עורך דין: למה שיקרת למשטרה?‏‏
‏‏‏ג'ון בי.: פחדתי. ההורים שלי‏ ‏‏או עורך הדין שלי לא היו שם.‏‏
‏‏ניסיתי לא להסתבך בצרות.‏‏
‏‏‏עורך דין: עשית את זה בעבר?‏ ‏‏שיקרת כדי להיחלץ מצרות?‏‏
‏‏תורה לו לא לענות על זה.‏‏
‏‏לא ידעתי כלום באותו הזמן.‏‏
‏‏אבל הם השתמשו בטושים בלתי מחיקים.‏‏
‏‏כיסו לחלוטין צד אחד של הפנים שלה,‏‏
‏‏‏הרימו את החזייה והתחתונים שלה,‏ ‏‏ציירו על איברי המין שלה,‏‏
‏‏כתבו דברים מרושעים על הגוף שלה,‏‏
‏‏ואז תקפו אותה מינית.‏‏
‏‏- צ'אט עם בוב זי -‏‏
‏‏‏- אני לא זוכרת שום דבר...‏ ‏‏אתה יכול בבקשה לספר לי מה קרה... -‏‏
‏‏- צ'אט עם ג'ו אקס -‏‏
‏‏‏- מה אנשים אומרים‏ ‏‏כדי שאוכל להבהיר את כל השקרים -‏‏
‏‏‏- אני כל כך עצבנית...‏ ‏‏אתה יודע על הקטע עם הטוש? -‏‏
‏‏- צ'אט עם ג'ון אר. -‏‏
‏‏- אתה יכול בבקשה לספר לי מה קרה... -‏‏
‏‏- ג'ון אר. -‏‏
‏‏- מי עשה את זה? -‏‏
‏‏בבוקר למחרת, הלכתי לאסוף אותה.‏‏
‏‏ומיד הבחנתי שהיה לה צבע ירוק על הרגל.‏‏
‏‏ואמרתי, "למה יש עלייך דיו ירוק"?‏‏
‏‏והיא השמיעה תירוצים, "הוא והוא עשו משהו".‏‏
‏‏- צ'אט עם ג'ון אר. -‏‏
‏‏- ג'ון אר., אני צריכה לדבר אתך. -‏‏
‏‏- מה? -‏‏
‏‏- מילה אחת - טוש -‏‏
‏‏- מה לגבי הטוש? -‏‏
‏‏- אתה יודע על מה אני מדברת. -‏‏
‏‏‏- אתה יודע, אני לא כל כך מעוצבנת‏ ‏‏על זה שציירתם עליי -‏‏
‏‏- אני מעוצבנת בגלל המקום שציירתם -‏‏
‏‏- ידעת כמה שיכורה הייתי -‏‏
‏‏‏- צ'אט עם אודרי פוט‏ ‏‏היית פשוט בת זונה חרמנית -‏‏
‏‏- ישנתי ואנשים עשו לי את זה -‏‏
‏‏- בכנות, בלי להתבדח כולם יודעים... -‏‏
‏‏- אלוהים אדירים, מה לעזאזל, איך?! -‏‏
‏‏‏היא אמרה, "אני מפחדת. מה אם...‏ ‏‏עשיתי משהו שלא רציתי לעשות."‏‏
‏‏אבל לא היה לה מושג לגבי התמונות.‏‏
‏‏‏ואני זוכרת, בזמן ההפסקה‏ ‏‏או ארוחת צהריים או משהו כזה,‏‏
‏‏ראיתי קבוצה של נערים מכונסים סביב משהו.‏‏
‏‏‏הם הסתכלו למטה,‏ ‏‏אז זה נראה שהם מסתכלים על טלפון נייד.‏‏
‏‏אמרתי, "תראו, הם בטח מסתכלים על תמונה."‏‏
‏‏היא ראתה את זה שם, אתה יודע.‏‏
‏‏‏- צ'אט עם ג'ון אר.‏ ‏‏ואין תמונות שלי, נכון? -‏‏
‏‏- הן נמחקו ואני לא צילמתי אותן. -‏‏
‏‏- אני מבטיח שזה לא הייתי אני. -‏‏
‏‏- הן באמת נמחקו כולן? -‏‏
‏‏- כן -‏‏
‏‏- ג'ון אר., למה נתת לזה לקרות? -‏‏
‏‏- אתה יודע איך אנשים רואים אותי עכשיו? -‏‏
‏‏‏- אני פישלתי ואני לא יכול‏ ‏‏לעשות כלום כדי לתקן זאת. -‏‏
‏‏- כולם מפשלים לפעמים. -‏‏
‏‏- אודרי, זה יעבור לפני סוף השבוע. -‏‏
‏‏‏- את יודעת שאנשים בסרטוגה‏ ‏‏עושים מזה ביג דיל לשבוע -‏‏
‏‏- ואז שוכחים מזה לגמרי. -‏‏
‏‏- אין לך מושג איך זה להיות בחורה -‏‏
‏‏‏עורך דין: כמה תמונות של אודרי צילמת,‏ ‏‏באותו לילה, במסיבה?‏‏
‏‏ג'ון בי.: בין חמש לשמונה.‏‏
‏‏כשהיא בדקה את זה,‏‏
‏‏‏זה לא משנה אם אדם אחד ראה‏ ‏‏או ש-4,000 אנשים ראו.‏‏
‏‏‏בגלל שמבחינתה של אודרי,‏ ‏‏כולם בעולם הקטן שלה,‏‏
‏‏שהיה התיכון הזה, כולם ראו אותן.‏‏
‏‏- אודרי פוט לפני כשנייה -‏‏
‏‏‏- עכשיו יש לי מוניטין‏ ‏‏שאני לא יכולה להיפטר ממנו. -‏‏
‏‏- כל בית הספר יודע... -‏‏
‏‏- החיים שלי נגמרו. -‏‏
‏‏‏בשבוע לאחר מכן,‏ ‏‏היא שלחה לי הודעה בסביבות 12:00, 12:30.‏‏
‏‏‏היו ארבע או חמש הודעות ובאחת היה כתוב,‏ ‏‏"אני לא יכולה לעשות את זה יותר."‏‏
‏‏אמרתי, "למה את מתכוונת?"‏‏
‏‏והיא אמרה, "את יכולה לאסוף אותי?"‏‏
‏‏הגענו הביתה ואמרתי, "פשוט היכנסי...‏‏
‏‏ותירגעי ונדבר בעוד כמה דקות."‏‏
‏‏היא בילתה את רוב היום בחדרה, ליד המחשב.‏‏
‏‏והלכתי לבדוק מה שלומה.‏‏
‏‏הקשתי בדלת ואמרתי,‏‏
‏‏"אודרי, את בסדר?"‏‏
‏‏והיא לא אמרה כלום.‏‏
‏‏פתחתי את הדלת,‏‏
‏‏וראיתי אותה והיא היתה...‏‏
‏‏היא תלתה את עצמה במקלחת.‏‏
‏‏חתכתי את החבל...‏‏
‏‏וניסיתי לגרור אותה מחוץ לאמבט ו...‏‏
‏‏לא יכולתי להוציא אותה לגמרי.‏‏
‏‏אולי שלוש דקות מאוחר יותר,‏‏
‏‏הפרמדיקים הגיעו לפה.‏‏
‏‏ואמרתי, "אתם חייבים להציל אותה."‏‏
‏‏פשוט רצתי לרכב שלי,‏‏
‏‏ונסעתי ישר לבית החולים.‏‏
‏‏‏ובשנייה שנכנסתי פנימה‏ ‏‏וראיתי את העיניים שלה, ידעתי שהיא מתה.‏‏
‏‏- בית פלקונס -‏‏
‏‏‏סגני השריף של מחוז סנטה קלרה‏ ‏‏הגיעו לתיכון סרטוגה‏‏
‏‏ועצרו שני בני נוער.‏‏
‏‏כל אחד מהם יואשם בשני סעיפים של פשע‏‏
‏‏וסעיף אחד של תקיפה מינית.‏‏
‏‏התמונה לא רק החמירה את האירוע עבור אודרי,‏‏
‏‏היא גם תשמש כראייה נגד הנערים שנעצרו.‏‏
‏‏זה לא הסיפור הראשון שסיפרנו בסגנון הזה.‏‏
‏‏‏בני נוער, האשמות של תקיפה מינית,‏ ‏‏תמונות מסמארטפון, רשת חברתית.‏‏
‏‏‏זה הגיע לנקודה‏ ‏‏שכבר לא יכולנו לעקוב אחרי האירועים.‏‏
‏‏מה לגבי כל הדברים האחרים...‏‏
‏‏‏אבא שלי הגיע הביתה לילה אחד ואמר,‏ ‏‏"דילייני, את צריכה לראות חדשות."‏‏
‏‏אני זוכרת שפתחתי את החדשות ושמעתי על נערה‏‏
‏‏בשם אודרי פוט.‏‏
‏‏‏ואני זוכרת שחשבתי לעצמי,‏ ‏‏אני חייבת לדבר איתה.‏‏
‏‏‏אבא שלי הסתכל עליי ואמר,‏ ‏‏"את יודעת, היא התאבדה."‏‏
‏‏- דילייני הנדרסון -‏‏
‏‏אני יודעת בדיוק איך היא הרגישה.‏‏
‏‏אפילו אחרי התקיפה שלי,‏‏
‏‏אני עדיין עוברת את זה לפעמים, בושה עצמית‏‏
‏‏‏וכול האנשים הללו צודקים‏ ‏‏במה שהם אומרים עליי.‏‏
‏‏‏היא עברה את זה במשך שבוע בלבד‏ ‏‏וזה נהיה כל כך גרוע.‏‏
‏‏אם היה לי יום אחד, והייתי יכולה לדבר איתה‏‏
‏‏וליידע אותה שאני שם.‏‏
‏‏שאני עוברת מה שהיא עוברת.‏‏
‏‏ואבא שלי אמר, "לפעמים, זה פשוט מאוחר מדי."‏‏
‏‏אני ברת מזל כי זה לא עבד.‏‏
‏‏כשניסיתי להרוג את עצמי, זה לא עבד.‏‏
‏‏‏אני זוכרת שחשבתי אחר כך,‏ ‏‏"למה לא לקחתי יותר כדורים?"‏‏
‏‏התקיפה והאונס קרו,‏‏
‏‏‏אבל אני חושבת שתגובת הלוואי‏ ‏‏היתה הרבה יותר גרועה.‏‏
‏‏היו תמונות שהועברו בפייסבוק, בטוויטר.‏‏
‏‏‏היה אפילו האשטאג,‏ ‏‏"דילייני הנדרסון היא זונה."‏‏
‏‏זה הגיע לנקודה שקיבלתי איומים.‏‏
‏‏‏התובע המחוזי בא אלינו ואמר,‏ ‏‏"את צריכה לעזוב‏‏
‏‏‏כי האיומים הללו מחמירים,‏ ‏‏אנחנו חוששים לחייך."‏‏
‏‏‏מה לגבי אלה? גם אלה, נכון?‏ ‏‏-כן.‏‏
‏‏עכשיו אנחנו סוף סוף עוברים לפלורידה.‏‏
‏‏אנחנו לא יכולים להתרחק יותר מזה.‏‏
‏‏‏אנחנו עוברים מהאוקיינוס השקט‏ ‏‏אל האוקיינוס האטלנטי.‏‏
‏‏‏הלוואי שמישהו היה יוצר איתי קשר‏ ‏‏כשהייתי זקוקה לזה.‏‏
‏‏אפילו רק לשלוח הודעה בפייסבוק.‏‏
‏‏בשנייה ששמעתי על דייזי,‏‏
‏‏‏הסתכלתי על אימא שלי ואמרתי,‏ ‏‏"אני הולכת לדבר איתה.‏‏
‏‏‏אני לא יודעת איך או איפה למצוא אותה‏ ‏‏אבל אני צריכה לדבר איתה."‏‏
‏‏‏- צ'אט עם דייזי קולמן‏ ‏‏הי דייזי, קוראים לי דילייני -‏‏
‏‏‏- הייתי בפייסבוק‏ ‏‏וחבר סיפר לי על הסיפור שלך -‏‏
‏‏- והבנו כמה הסיפור שלך דומה לסיפור שלי. -‏‏
‏‏- אני נאנסתי על-ידי שני נערים בתיכון -‏‏
‏‏- בגיל 16 במסיבה כשהייתי תחת השפעת... -‏‏
‏‏תלמיד שנה אחרונה מתיכון מריוויל הואשם היום‏‏
‏‏בתקיפה מינית וסיכון שלום ילד,‏‏
‏‏‏לאחר שלכאורה קיים יחסי מין‏ ‏‏עם ילדה שיכורה בת 14.‏‏
‏‏על פי משרד השריף של מחוז נודאווי,‏‏
‏‏‏מתיו בארנט, בן 17,‏ ‏‏עומד בפני אישומים שלכאורה...‏‏
‏‏נער נוסף ממריוויל הואשם בפשעי מין.‏‏
‏‏ג'ורדן זק בן השבע עשרה מואשם‏‏
‏‏בעבירת ניצול מיני של קטין.‏‏
‏‏‏על פי מסמכי בית המשפט, הוא השתמש‏ ‏‏בטלפון הנייד שלו כדי לצלם בווידיאו‏‏
‏‏נערה בת 14 שקיימה יחסי מין עם בן 17.‏‏
‏‏בוא נראה.‏‏
‏‏מתי יום ההולדת שלך, מאט?‏‏
‏‏7 באפריל, 1994.‏‏
‏‏אז בן כמה אתה?‏‏
‏‏שבע עשרה.‏‏
‏‏בסדר גמור, אני צריך לדבר אתך על המסיבה‏‏
‏‏שהיתה בבית שלך אתמול בלילה במרתף.‏‏
‏‏- דייזי -‏‏
‏‏7 בינואר. אני זוכר בבהירות כי‏‏
‏‏‏זו היתה הפעם הראשונה אי פעם‏ ‏‏שניצחתי בטורניר היאבקות.‏‏
‏‏והייתי די נרגש מזה.‏‏
‏‏שלחתי לג'ורדן הודעה וכתבתי,‏‏
‏‏‏"אנחנו צריכים לבלות הערב. בוא נשחק‏ ‏‏"קול אוף דיוטי" ונשתה בירה או שתיים."‏‏
‏‏‏- צ'רלי קולמן‏ ‏‏אחיה של דייזי -‏‏
‏‏‏היו לי כמה במקרר, אמרתי,‏ ‏‏"בסדר גמור. בוא נעשה את זה."‏‏
‏‏והוא אמר, "אני לא יודע, בן אדם.‏‏
‏‏מאט כל הזמן מציק לי שאבוא אליו."‏‏
‏‏ואמרת, "בסדר גמור, זה בסדר. אל תדאג."‏‏
‏‏למעשה הלכתי לישון.‏‏
‏‏כשנרדמתי, זה היה בסביבות עשר.‏‏
‏‏חברה מאלבני ששמה פייג' ביקרה את דייזי‏‏
‏‏והן, כך חשבתי, צפו בסרטים,‏‏
‏‏אבל הן היו שם ושתו קצת.‏‏
‏‏פגשתי את פייג' כשהייתי בת תשע או עשר.‏‏
‏‏- דייזי קולמן -‏‏
‏‏היה לנו אותו חוש הומור יבש.‏‏
‏‏היינו הילדות המוזרות, כמעט המנודות.‏‏
‏‏היא בעיקרון היתה החברה הכי טובה שלי.‏‏
‏‏אז ממש סמכתי עליה.‏‏
‏‏חשבתי שנוכל לנסות לשתות אלכוהול ביחד.‏‏
‏‏- פייג' פארקהרסט -‏‏
‏‏פשוט שתינו בחדר. לא ממש עשינו הרבה.‏‏
‏‏אני יודעת ששתינו לפחות בקבוק אחד של טקילה,‏‏
‏‏וערבבנו את זה עם קצת וודקה ורד בול.‏‏
‏‏התחלתי להרגיש ממש רע, והיתה לי סחרחורת,‏‏
‏‏אז שכבתי לזמן מה.‏‏
‏‏‏מאטי בי:‏ ‏‏את רוצה לבוא לשתות איתי ולבלות‏‏
‏‏דייזי: מה יש לך, כלבה‏‏
‏‏מאטי בי: וודקה‏‏
‏‏דייזי: מי נמצא אתך?‏‏
‏‏מאטי בי: ניק, זק ופורניי‏‏
‏‏הבחור הזה התחיל לשלוח לי הודעות טקסט.‏‏
‏‏הוא למעשה חבר של אחי הגדול.‏‏
‏‏והוא וכמה חברים של אח שלי‏‏
‏‏שתו בבית שלו, במרתף.‏‏
‏‏הייתי תלמידת השנה הראשונה, מעודדת.‏‏
‏‏‏היא עמדה לעלות לשנה ראשונה בתיכון.‏ ‏‏היא היתה בכיתה ח'.‏‏
‏‏‏אז זה היא אמרה, "נערים מבוגרים יותר‏ ‏‏חושבים שהם רוצים לבלות איתנו?"‏‏
‏‏זה אחד מהדברים הללו,‏‏
‏‏‏"אם נעשה את זה,‏ ‏‏מתערבת שנהיה מגניבות אם נבלה אתם."‏‏
‏‏‏אני חושבת שבזמן שיצאתי את הבית,‏ ‏‏כבר הייתי שיכורה.‏‏
‏‏לא שתויה או בראש טוב, שיכורה לחלוטין.‏‏
‏‏היה לי קשה להבין את זה בזמנו כי זה היה,‏‏
‏‏‏"ככה זה אמור להרגיש?‏ ‏‏או שזה אמור להיות שונה?"‏‏
‏‏‏אז זה היה,‏ ‏‏"אני אוסיף עוד דלק למדורה ונראה מה קורה."‏‏
‏‏פשוט קפצנו מחוץ לחלון שלי.‏‏
‏‏והלכנו למכונית.‏‏
‏‏הם נהגו לשכונה.‏‏
‏‏‏היינו צריכות ללכת דרך כמה חצרות‏ ‏‏בשביל להגיע לבית שלו.‏‏
‏‏‏אז זה היה די ברור‏ ‏‏שהוא מסתיר את זה מההורים שלו.‏‏
‏‏אז היינו צריכות להתגנב דרך החלון במרתף.‏‏
‏‏היו שם חמישה גברים.‏‏
‏‏מאט, קול, ניק, ג'ורדן,‏‏
‏‏‏וחבר צעיר שלהם שלקח את פייג'‏ ‏‏לחדר השינה של אחותו של מאט.‏‏
‏‏‏פחות או יותר ברגע שהגענו לבית,‏ ‏‏הפרידו בינינו.‏‏
‏‏נלקחתי לחדר אחר.‏‏
‏‏מישהו אמר שאני צריכה לשתות מכוס הכלבה.‏‏
‏‏‏"אם תשתי כמות כזו, תהיי כזאת קשוחה,"‏ ‏‏משהו כזה.‏‏
‏‏‏ובגלל שיש לי שלושה אחים‏ ‏‏ואלו היו בחורים שמתגרים בי לעשות את זה,‏‏
‏‏כמעט ראיתי את זה כסוג של אתגר.‏‏
‏‏‏"כן, אני אראה לכם.‏ ‏‏אני לא רק ילדה קטנה", משהו כזה.‏‏
‏‏שתיתי את כל זה ועוד כמה לגימות מהבקבוק,‏‏
‏‏משהו כמו 11 או 12 שוטים.‏‏
‏‏אני זוכרת שכלב רץ לספה וישב בחיקי,‏‏
‏‏ואמרתי משהו בקול רם על זה,‏‏
‏‏והם אמרו לי להיות בשקט.‏‏
‏‏וזה פשוט הדבר האחרון שאני זוכרת...‏‏
‏‏הייתי ממש שיכורה.‏‏
‏‏‏בכול פעם שהוא ניסה לעשות מהלך,‏ ‏‏אמרתי לו לא.‏‏
‏‏הרבה פעמים דחפתי את הידיים שלו ו...‏‏
‏‏הייתי מאוד ברורה, שלא רציתי לעשות זאת‏‏
‏‏אבל עדיין תקפו אותי מינית.‏‏
‏‏אני לא יודעת. הלוואי ויכולתי לעשות יותר‏‏
‏‏אולי להתנגד הרבה יותר.‏‏
‏‏אבל מי יודע מה היה קורה אחרי זה.‏‏
‏‏כשהייתי בחדר,‏‏
‏‏יכולתי לשמוע אותם בסלון, מדברים ושותים.‏‏
‏‏אחרי חמש, עשר דקות, נהיה שקט.‏‏
‏‏‏אז מאט לקח אותה לחדר.‏ ‏‏היה שקט עד שיצאתי החוצה.‏‏
‏‏יצאתי החוצה ו...‏‏
‏‏הם אמרו לי לשבת על הספה ולחכות.‏‏
‏‏בכול פעם שהם פתחו את הדלת...‏‏
‏‏היא פשוט שכבה שם.‏‏
‏‏חצי שרועה על המיטה, חצי על הרצפה.‏‏
‏‏היא לא יכלה לדבר.‏‏
‏‏היא בקושי יכלה לזוז.‏‏
‏‏היא היתה לגמרי מבולבלת.‏‏
‏‏הם החליטו שהם הולכים להרים אותה‏‏
‏‏ולקחת אותה דרך החלון כי היא לא יכלה ללכת.‏‏
‏‏ואז הם פחות או יותר גררו אותה לאוטו.‏‏
‏‏הם נלחצו ברכב, ניסו להבין איך הם‏‏
‏‏ייקחו אותנו הביתה בלי להעיר את האחים שלה.‏‏
‏‏והם אמרו לנו,‏‏
‏‏‏"הכול בסדר. נשב פה ונשמור עליה,‏ ‏‏עד שהיא תתפכח."‏‏
‏‏הם אמרו, "היכנסי פנימה ולכי לישון."‏‏
‏‏אז נכנסתי פנימה, ופחות או יותר מעולפת.‏‏
‏‏בוקר טוב, מריוויל. התחלה קרה ליום.‏‏
‏‏רק מינוס שש מעלות ועד למקסימום של 7 מעלות.‏‏
‏‏‏מאוחר יותר הלילה,‏ ‏‏הטמפרטורות יצנחו מתחת לאפס...‏‏
‏‏בעשרה לחמש בבוקר, שמעתי משהו בחוץ...‏‏
‏‏ויצאנו מהדלת הקדמית ודייזי שכבה בחצר.‏‏
‏‏‏- מלינדה קולמן‏ ‏‏אימא של דייזי -‏‏
‏‏היא לבשה מכנסי טרנינג וחולצת טי‏‏
‏‏והשיער שלה היה רטוב, קפוא ודבוק לקרקע...‏‏
‏‏- תמונת ראיות: שריף מחוז נודאווי -‏‏
‏‏נשאנו אותה פנימה ועטפנו אותה בשמיכה‏‏
‏‏וניסינו לחמם אותה.‏‏
‏‏‏והיא לא היתה מחוסרת הכרה,‏ ‏‏אבל גם לא ממש בהכרה.‏‏
‏‏‏היא לא יכלה לדבר. היא לא ממש יכלה לזוז‏ ‏‏או לענות על שאלות.‏‏
‏‏‏נכנסתי לפניקה, חשבתי,‏ ‏‏"הו, אלוהים, איפה פייג'?"‏‏
‏‏היא אי שם בחוץ?‏‏
‏‏הפגיזו אותי בשאלות‏‏
‏‏וניסיתי להבין מה הולך‏‏
‏‏ואני בעצמי לא ממש ידעתי מה הולך בהתחלה.‏‏
‏‏התחלתי למלא את האמבט במים קרים‏‏
‏‏והתחלתי להפשיט אותה‏‏
‏‏וראיתי שהיא היתה ממש, ממש אדומה‏‏
‏‏במקומות...‏‏
‏‏כמו באזור המפשעה והירך שלה.‏‏
‏‏זה הדבר שגרם לי לחשוב‏‏
‏‏שאולי משהו אחר קרה לה.‏‏
‏‏- שם: קולמן, דייזי -‏‏
‏‏‏בשלב הזה לקחתי את דייזי‏ ‏‏לבית החולים והם ערכו את הבדיקה.‏‏
‏‏‏- חשד לתקיפה מינית לכאורה‏ ‏‏של נערה בת 14 -‏‏
‏‏‏הם ביצעו בדיקות אונס‏ ‏‏והם דיברו עם דייזי ופייג'.‏‏
‏‏- היא נראתה מוחלשת -‏‏
‏‏‏- קרע קטן בחיץ הנקבים‏ ‏‏קרע קטן בעור מתחת לשפות הפות (שמאל.) -‏‏
‏‏‏ביצענו בדיקה של רמת האלכוהול בדם.‏ ‏‏הרמה היתה 134.9.‏‏
‏‏הדבר מראה בבירור שבזמן שהיא הושלכה בחצר,‏‏
‏‏‏ובהתבסס על מצב מחצית החיים,‏ ‏‏היא היתה קרובה למצב של תרדמת.‏‏
‏‏היא כנראה היתה קרובה לרמה של הרעלת דם.‏‏
‏‏- לחולה עצמה אין זיכרון של האירוע -‏‏
‏‏כשהם לקחו אותי לבית החולים,‏‏
‏‏פשוט לא יכולתי להבין מה קרה בדיוק.‏‏
‏‏‏אז הסיפור שסיפרתי לשוטרים‏ ‏‏בפעם הראשונה היה באמת מבולבל.‏‏
‏‏‏הייתי די... די שיכורה עדיין,‏ ‏‏הייתי ממש מבולבלת.‏‏
‏‏הטלפון של דייזי היה בחצר בתוך השלג.‏‏
‏‏‏מגף אחד היה לידו ומגף אחר‏ ‏‏במרחק שלושה מטרים בערך.‏‏
‏‏ייבשתי את הטלפון על המכנס שלי‏‏
‏‏והתחלתי לבדוק והשם הראשון שראיתי‏‏
‏‏היה מאטי בי‏‏
‏‏ואני ידעתי, אני ממש ידעתי‏‏
‏‏שזה היה מאט בארנט.‏‏
‏‏- 2011-2012 ‏‏תיכון מריוויל -‏‏
‏‏ידעתי שזה היה משהו שמאט בהחלט יכול לעשות,‏‏
‏‏לנסות לעשות סקס עם אחותי.‏‏
‏‏אבל העובדה היתה‏‏
‏‏‏שניק וקול נחשבו‏ ‏‏לשניים מחבריי הטובים ביותר,‏‏
‏‏וג'ורדן, חבר צוות. התאבקתי איתו בכול יום.‏‏
‏‏כמה קשה זה היה עבור ג'ורדן לשלוח לי הודעה,‏‏
‏‏"למה אחותך נמצאת אצל מאט?"‏‏
‏‏אבל הוא לא שלח. ניק לא שלח. קול לא שלח.‏‏
‏‏התקשרתי לניק ואמרתי,‏‏
‏‏‏"אנחנו חייבים לדבר.‏ ‏‏אני יודע שהיית שם. מה קרה?"‏‏
‏‏‏נסעתי לבית שלו,‏ ‏‏ישבתי בחוץ ושלחתי הודעה. "אני פה."‏‏
‏‏אין תשובה. התקשרתי אליו. אין תשובה.‏‏
‏‏ואני מיד, רתחתי מזעם‏‏
‏‏ואמרתי לאימא, "התקשרי למשטרה."‏‏
‏‏- תמונת ראיות: שריף מחוז נודאווי -‏‏
‏‏בגלל שהיינו ממש מחוץ לגבולות העיר,‏‏
‏‏זה היה ממש על הגבול,‏‏
‏‏אז טכנית זה היה שטח השיפוט של השריף‏‏
‏‏כשהתקשרנו למשטרה.‏‏
‏‏‏את תמיד בצד הזה.‏ ‏‏-אני בצד הזה?‏‏
‏‏הצד השני.‏‏
‏‏לא, רגע. אני רוצה... בסדר.‏‏
‏‏אני מניח שזה קטע של המערב התיכון של ארה"ב.‏‏
‏‏‏אבל באזורים הללו,‏ ‏‏כולם מנופפים לתודה בנהיגה, אתה...‏‏
‏‏‏- דארן וייט‏ ‏‏שריף, מחוז נודאווי -‏‏
‏‏הרבה מהמשפחות הללו היו כאן במשך דורות‏‏
‏‏והן מבוססת היטב כאן.‏‏
‏‏כולם מחוברים אחד לשני בדרך זו או אחרת.‏‏
‏‏אתה צריך להיות מאוד זהיר כמובן,‏‏
‏‏‏על מי אתה מדבר כי אתה אף פעם‏ ‏‏לא יודע למי הם מקורבים.‏‏
‏‏‏בסדר גמור. להתראות אחר כך.‏ ‏‏-ביי.‏‏
‏‏לגדל ילדים בעיירה קטנה זה די נהדר.‏‏
‏‏אבל לגדל בנות זה...‏‏
‏‏אני משוכנע שהן מנסות להרוג אותי.‏‏
‏‏נבחרתי לשריף בשנת 2008.‏‏
‏‏ואז נבחרתי מחדש בשנת 2012.‏‏
‏‏בלי להישמע כמו קלישאה של הארי טרומן,‏‏
‏‏‏אבל גלגול האחריות באמת נעצר כאן.‏ ‏‏אין אף אחד מעל לשריף.‏‏
‏‏- הפאב -‏‏
‏‏בטוח ללכת במדרכות בלילה‏‏
‏‏ואתה לא צריך לדאוג‏‏
‏‏שמישהו שיקפוץ עליך מהשיחים,‏‏
‏‏יכה אותך בראש וייקח לך את הארנק.‏‏
‏‏אנחנו לא רוצים להשלות את עצמנו‏‏
‏‏שדברים כאלו לא קורים כאן בכלל,‏‏
‏‏אבל אנחנו נוקטים בגישה די פרואקטיבית ו...‏‏
‏‏מנסים להתמודד עם הדברים במהירות.‏‏
‏‏- כלא מחוז נודאווי -‏‏
‏‏כשקורה משהו כמו תקיפה מינית,‏‏
‏‏זה בהחלט מעורר זעם.‏‏
‏‏בהתבסס על המידע שנמסר מהנערות,‏‏
‏‏יש לנו רשימה של אנשים שהיו בבית הזה.‏‏
‏‏‏יכולנו לאסוף אותם,‏ ‏‏לעצור אותם, והמשכנו משם.‏‏
‏‏‏- דיוויד גלידן‏ ‏‏קפטן מח' השריף מחוז נודאווי -‏‏
‏‏פשוט תספר לי על המסיבה אתמול בלילה במרתף.‏‏
‏‏היו... שלושה בחורים בהתחלה.‏‏
‏‏בסדר, מי הם היו?‏‏
‏‏אני לא רוצה לתת שמות.‏‏
‏‏בסדר, זה בסדר גמור.‏‏
‏‏וכולנו רק ישבנו שם, צפינו בנטפליקס, אבל...‏‏
‏‏‏אני מניח שזה בנוגע לדייזי?‏ ‏‏(שמות הקטינים צונזרו)‏‏
‏‏‏בנוגע לדייזי קולמן?‏ ‏‏-כן.‏‏
‏‏בסדר.‏‏
‏‏‏היא באה. היא שלחה לי הודעה,‏ ‏‏רצתה לבלות איתנו.‏‏
‏‏והיא באה. אספנו אותן,‏‏
‏‏ו...‏‏
‏‏אותן?‏‏
‏‏היתה לה חברה איתה. אני לא יודע מה שמה.‏‏
‏‏בסדר, זה בסדר.‏‏
‏‏ואז הן באו לבית שלי ופשוט ישבנו שם קצת.‏‏
‏‏אבל הן שתו בבית שלהן.‏‏
‏‏בבית של... דייזי.‏‏
‏‏ואז כשהיא הגיעה לשם התחלנו לבלות ביחד.‏‏
‏‏היא לא הרגישה טוב והתחילה לבכות.‏‏
‏‏ואז היא רצתה לשתות עוד.‏‏
‏‏וכשלקחנו אותה הביתה, היא פשוט בכתה.‏‏
‏‏והיא לא רצתה ללכת או משהו.‏‏
‏‏נכון.‏‏
‏‏לקחנו אותן לשם, והושבנו אותן בצד.‏‏
‏‏בסדר.‏‏
‏‏והיא אמרה שהיא תטפל בה, ושנעזוב אותה.‏‏
‏‏היא פשוט תישאר שם עד שהיא תרגיש טוב יותר.‏‏
‏‏בסדר, זה טוב.‏‏
‏‏אתה יודע, הבאת אותן הביתה בשלום. זה טוב.‏‏
‏‏- תמונת ראיות: שריף מחוז נודאווי -‏‏
‏‏כשאספת אותה מהבית שלה, היא היתה שיכורה?‏‏
‏‏לא הייתי אומר שיכורה, הייתי אומר...‏‏
‏‏‏בראש טוב?‏ ‏‏-כן, בראש טוב.‏‏
‏‏היא שתתה קצת בבית שלך?‏‏
‏‏‏היא שתתה קצת.‏ ‏‏-אלכוהול?‏‏
‏‏‏כן. רק קצת.‏ ‏‏-במרתף שלך? בסדר, זה טוב.‏‏
‏‏‏זה לא היה... כן.‏ ‏‏-אני לא מנסה לזרוק האשמות.‏‏
‏‏אני רק מנסה לברר מה היה שם.‏‏
‏‏כן, אני חושב שהיא שתתה משהו כמו שני שוטים.‏‏
‏‏‏בבית שלך?‏ ‏‏-כן.‏‏
‏‏בסדר גמור. הנה השאלה האחרת.‏‏
‏‏מי שכב עם דייזי?‏‏
‏‏ותקשיב לי.‏‏
‏‏בבקשה, בבקשה, בבקשה תהיה כן.‏‏
‏‏‏אני שכבתי איתה.‏ ‏‏-אתה שכבת איתה? עוד מישהו?‏‏
‏‏לא.‏‏
‏‏איפה בבית אתה ודייזי שכבתם?‏‏
‏‏בחדר שלי.‏‏
‏‏‏האם היא אמרה באיזשהו שלב‏ ‏‏שהיא לא רוצה לשכב אתך?‏‏
‏‏לא.‏‏
‏‏האם היא היתה שיכורה לחלוטין?‏‏
‏‏כשהייתי איתה, כששכבנו, לא.‏‏
‏‏זה היה לפני שהיא התחילה לשתות בבית שלי.‏‏
‏‏בסדר, אני מבין.‏‏
‏‏‏מי עוד היה שם?‏ ‏‏-המ.‏‏
‏‏אחי, זה הזמן לדבר ולנקוב בשמות.‏‏
‏‏אה.‏‏
‏‏קול פורניי. ניק גרומוטיס וג'ורדן זק.‏‏
‏‏ואיך קוראים להן, דייזי ופייג'.‏‏
‏‏‏אבל אתה כן יודע את השם שלה.‏ ‏‏-כן.‏‏
‏‏כי לפני דקה, לא ידעת את השם שלה.‏‏
‏‏‏תן לי לשאול אתך משהו.‏ ‏‏הבחורה השנייה, פייג'.‏‏
‏‏מעולם לא נפגשתם ולא הכרת אותה,‏‏
‏‏וראית אותה הולכת ברחוב והסתכלת עליה,‏‏
‏‏בת כמה היא נראתה לך?‏‏
‏‏הייתי אומר בת 14.‏‏
‏‏‏אתה חושב שהיא נראית בת 14?‏ ‏‏-כן.‏‏
‏‏אני חושב שהיא נראית בת שמונה.‏‏
‏‏אתה יודע בנות כמה דייזי ופייג'?‏‏
‏‏דייזי אמרה לי שהיא בת 14.‏‏
‏‏הבחורה ששכבת איתה אמרה לך שהיא בת 14?‏‏
‏‏כן, היא... אני חושב שזה מה שהיא אמרה, כן.‏‏
‏‏- החשוד הואשם בקיום יחסי מין עם קטינה -‏‏
‏‏- מתיו בארנט, בן 17, נעצר -‏‏
‏‏מזמן הקריאה, עד לריאיון הקורבנות,‏‏
‏‏לריאיון החשודים, אנשים בכלא,‏‏
‏‏אנחנו מדברים על בערך ארבע שעות.‏‏
‏‏זה די מהר.‏‏
‏‏ביום שני, הלכנו לבית הספר.‏‏
‏‏וזה שונה לחלוטין מיום שישי.‏‏
‏‏יום שישי לפני כן. זה היה...‏‏
‏‏בית הספר היה מפולג.‏‏
‏‏זה היה מוזר, תמיד ישבתי בשולחן מלא באנשים.‏‏
‏‏חברי הקבוצה שלי.‏‏
‏‏אנשים שחשבתי שהיו חברים שלי.‏‏
‏‏לא היה לי אף אחד. אפילו לא אחד.‏‏
‏‏הייתי אחד מהספורטאים.‏‏
‏‏הייתי בקבוצות ספורט שונות‏‏
‏‏ואחרי שזה קרה, זה נלקח ממני ברגע.‏‏
‏‏כעת הייתי "אח של דייזי."‏‏
‏‏‏- זו בת‏ ‏‏30 במרץ 1997 -‏‏
‏‏וזו בת. קתרין דייזי.‏‏
‏‏בסדר, קדימה. הנה אימא שלך.‏‏
‏‏‏- מייקל קולמן‏ ‏‏אביה של דייזי -‏‏
‏‏הנה אימא שלך.‏‏
‏‏מייק היה מהנדס חשמל כשפגשתי אותו,‏‏
‏‏ואני הייתי בבית ספר לווטרינריה.‏‏
‏‏והוא אמר לי שהוא תמיד רצה להיות רופא.‏‏
‏‏במשך...‏‏
‏‏‏אלוהים, ארבע שנים של בית ספר לרפואה,‏ ‏‏סטאז' ואז התמחות,‏‏
‏‏תמכתי במשפחה ונולדו...‏‏
‏‏נולדו לנו תינוקות כל 20 חודשים. כמו...‏‏
‏‏אחותך אוכלת גלידה.‏‏
‏‏- 12 בינואר 1999 -‏‏
‏‏אימא.‏‏
‏‏לפני שאבא שלי מת,‏‏
‏‏אני זוכרת שתמיד חשבתי שהוא לעולם לא ימות.‏‏
‏‏הוא יותר מדי גדול וחזק מכדי למות.‏‏
‏‏שום דבר לא הולך לקרות לו.‏‏
‏‏והנה ילדת יום ההולדת. חייכי למצלמה.‏‏
‏‏אני אוהב את זה עוד 20 שנים מהיום,‏‏
‏‏לראות את מה שאני רואה, קלוז אפ של דייזי.‏‏
‏‏הייתי בת תשע בערך בזמנו.‏‏
‏‏והיינו בדרך לטורניר היאבקות.‏‏
‏‏קרח שחור קפא בלילה שלפני.‏‏
‏‏כשנסענו עליו, אבא שלי איבד שליטה על ההגה.‏‏
‏‏ובסופו של דבר התהפכנו לתוך תעלה.‏‏
‏‏‏כשהגענו לבית החולים,‏ ‏‏ישבתי שם אולי שעתיים, שלוש.‏‏
‏‏‏ציפיתי לפנטזיה שתקום לחיים‏ ‏‏כמו בסרט של דיסני,‏‏
‏‏שאבא שלי יתעורר.‏‏
‏‏אבל הוא מעולם לא התעורר.‏‏
‏‏בהתחלה, זה היה הלם לתקופה קצרה.‏‏
‏‏לכול אחד מהם היתה שנה קשה.‏‏
‏‏ודייזי, היא היתה מאוד קרובה לאביה.‏‏
‏‏היא היתה ילדה של אבא.‏‏
‏‏הוא תמיד השכיב אותה לישון‏‏
‏‏והיא תמיד ישבה בחיקו בכיסא בבוקר ו...‏‏
‏‏מאוד חששתי איך היא תתמודד עם זה.‏‏
‏‏לא שרצינו למחוק זיכרון או שלא יהיו תמונות,‏‏
‏‏אבל היה קשה לעבור בכביש בו הוא נהרג‏‏
‏‏ובמשרד הישן שלו, שהפך לבניין מינהלה.‏‏
‏‏- ד"ר מייקל קולמן -‏‏
‏‏‏החלטנו שיהיה טוב‏ ‏‏לא לחיות עם רוחות רפאים כל הזמן.‏‏
‏‏- אלבני -‏‏
‏‏התוכנית היתה לעבור למקום לא מאוד רחוק,‏‏
‏‏ולא גדול מדי שלא לגרום זעזוע לילדים.‏‏
‏‏‏מקום מספיק קרוב שהם יוכלו‏ ‏‏לחזור ולבקר את החברים שלהם.‏‏
‏‏אחריי שאבא מת, בדקנו כל מיני מקומות.‏‏
‏‏- מריוויל -‏‏
‏‏וההחלטה לעבור למריוויל...‏‏
‏‏היא התאימה כמו כפפה. כל מה שיכולנו לבקש.‏‏
‏‏היא היתה במרחק שעה נסיעה מאלבני.‏‏
‏‏היא היתה קטנה, אבל גדולה מספיק‏‏
‏‏כך שלא כולם ידעו הכול עליך.‏‏
‏‏‏קבוצת הפוטבול זכתה‏ ‏‏באליפות המדינה באותה שנה.‏‏
‏‏ידעתי שאשחק פוטבול בתוכנית טובה‏‏
‏‏ודי התאהבתי בכול העניין.‏‏
‏‏‏הייתי אדם בפני עצמי, סוף סוף,‏ ‏‏ושום דבר מזה לא היה קשור‏‏
‏‏לדברים רעים שקרו לפני כן.‏‏
‏‏בשנה שעברה, התיכון, האוניברסיטה,‏‏
‏‏חטיבת ביניים, קבוצת הספורט הצעירה...‏‏
‏‏אף אחד לא הפסיד משחק.‏‏
‏‏‏- ג'ים פאל‏ ‏‏ראש העירייה 2013-2014 -‏‏
‏‏היה לנו מאזן של 0-60 לשנה.‏‏
‏‏‏זה נהיה מאוד רגשני,‏ ‏‏אבל ככה זה בעיירה קטנה באמריקה.‏‏
‏‏‏היינו במקום הזה ואני מניח שזה מה שאני,‏ ‏‏ואני גאה בזה.‏‏
‏‏זה הרגיש כמו התחלה טרייה, כמו עול שהוסר.‏‏
‏‏בסדר, חומד. הכול מוכן.‏‏
‏‏זה די מעצים בצורה מסוימת.‏‏
‏‏‏שצריך לתמוך במשפחה שלמה והניצחונות,‏ ‏‏וההרגשה החזקה.‏‏
‏‏היינו די מאושרים כאן לזמן מה.‏‏
‏‏טוב.‏‏
‏‏‏כשדברים התחילו להשתפר,‏ ‏‏קרתה התקיפה המינית של דייזי.‏‏
‏‏מריוויל היתה ברכה עבורי ועבור המשפחה שלי.‏‏
‏‏וזה השתנה כמעט בן לילה.‏‏
‏‏- בני נוער מקומיים הואשמו בתקיפה מינית -‏‏
‏‏- בן 15 הודה באונס... במרתף של מר בארנט -‏‏
‏‏את מכירה את ג'יי זי, הוא ג'-י-י-ז-י?‏‏
‏‏‏כן.‏ ‏‏-אני עושה אותו דבר, רק עם די.‏‏
‏‏אז זה כמו דיי-זי.‏‏
‏‏‏- ליל‏ ‏‏פי -‏‏
‏‏איפה המספריים?‏‏
‏‏את יודעת מה? תפסיקי להתבכיין.‏‏
‏‏‏קניתי לך חולצת טי עם אותיות נוצצות,‏ ‏‏וכול מה שאת עושה זה להתלונן.‏‏
‏‏‏אני משלמת על בית הספר שלך.‏ ‏‏אני מאכילה אותך, מלבישה אותך.‏‏
‏‏‏נותנת לך קורת גג.‏ ‏‏כל מה שאני שומעת זה נדנודים.‏‏
‏‏עבור פייג', אני חושבת, זו חרב פיפיות.‏‏
‏‏הקטין שתקף את פייג' הגיע לבית המשפט‏‏
‏‏והשופט שאל אותו אם הוא אנס את פייג'.‏‏
‏‏‏- רובין בורלנד‏ ‏‏אימא של פייג' -‏‏
‏‏‏והוא אמר, "כן". הוא אמר,‏ ‏‏"היא היתה שיכורה?"‏‏
‏‏‏והוא אמר, "כן".‏ ‏‏הוא אמר, "היא אמרה לך 'לא'"?‏‏
‏‏והוא אמר, "כן".‏‏
‏‏הוא היה היחיד מהחבורה שהודה במה שהוא עשה.‏‏
‏‏אני חושבת שזה היה מרפא עבורה לשמוע את זה.‏‏
‏‏אל תהיי מפוקפקת.‏‏
‏‏‏הצד השלילי הוא, היא הרגישה אשמה כבדה‏ ‏‏על מה שקרה לדייזי.‏‏
‏‏- דיי זי -‏‏
‏‏הצלחה.‏‏
‏‏אני פשוט הייתי בהלם מוחלט.‏‏
‏‏חשבתי שמשהו רע לא יכול לקרות לי.‏‏
‏‏שאחרי אבא שלי מת,‏‏
‏‏היה לי מספיק סבל בחיים. אני זוכה...‏‏
‏‏פשוט לחיות חיים בהם אני בלתי מנוצחת.‏‏
‏‏וזו מחשבה טיפשית של נערה.‏‏
‏‏אנחנו לא באמת חסינים.‏‏
‏‏אנשים באמת תקפו אותי מילולית.‏‏
‏‏‏הרבה אנשים אמרו דברים,‏ ‏‏כמו... קראו לי שקרנית.‏‏
‏‏‏אמרו לי לא להגיד כלום‏ ‏‏כי אני עלולה לפגוע בתיק.‏‏
‏‏מאוד רציתי להגן על עצמי‏‏
‏‏בגלל שלא הרבה אנשים הגנו עליי.‏‏
‏‏‏יום אחד, אחותי חזרה לכיתה‏ ‏‏במסדרון מן השירותים.‏‏
‏‏‏וילד מהכיתה שלי‏ ‏‏החליט שהוא קורא לה "זונה שקרנית"‏‏
‏‏ולצעוק את זה מחוץ לדלת.‏‏
‏‏והיא שמעה את זה ורצה לשירותים בדמעות.‏‏
‏‏אני לא יכול להגיד לך מה עבר לי בראש.‏‏
‏‏אמרתי לו משהו בסגנון של,‏‏
‏‏"בחיים אל תגיד לה כלום יותר."‏‏
‏‏ואני ידעתי בוודאות שהוא נמושה רכרוכי.‏‏
‏‏זה יהיה קל לכסח לו את הצורה.‏‏
‏‏היתה סוג של שמועה, לא ידעו לבטח,‏‏
‏‏ואני גיליתי, בדרך לא דרך, שהיה וידיאו.‏‏
‏‏- מה אתה מוכן לסבול -‏‏
‏‏אחד מהאנשים הבודדים שאני עדיין מדבר איתם,‏‏
‏‏ראה אותו ושמע שהפיצו אותו.‏‏
‏‏הוא אמר שהווידיאו מטושטש ומאוד חשוך.‏‏
‏‏ואז התמונות נהיו יותר גרפיות‏‏
‏‏והוא היה מעליה והיא פשוט היתה...‏‏
‏‏רפויה ולא ממש תפקדה.‏‏
‏‏‏- מפלצות נבנות‏ ‏‏לא נולדות -‏‏
‏‏הוא הבטיח לי שאני לא רוצה לראות את זה‏‏
‏‏ואם אראה, דברים רעים יקרו.‏‏
‏‏- שריף -‏‏
‏‏‏אני יודע שאני לא צעיר,‏ ‏‏חד וחכם כמוכם הצעירים.‏‏
‏‏אבל אני גם לא טיפש.‏‏
‏‏‏אני לא שואל שאלות‏ ‏‏שאני לא יודע את התשובה אליהן.‏‏
‏‏בסדר.‏‏
‏‏תספר לי על הוידיאו.‏‏
‏‏- ניק גרומוטיס -‏‏
‏‏היה וידיאו...‏‏
‏‏הוא נמחק. לא אני צילמתי אותו.‏‏
‏‏‏החבר שלי עשה את זה,‏ ‏‏הוא היה באורך של חמש או עשר שניות.‏‏
‏‏מי צילם את הווידיאו?‏‏
‏‏ג'ורדן.‏‏
‏‏רק ישבנו שם וצפינו בטלוויזיה...‏‏
‏‏- ג'ורדן זק -‏‏
‏‏...כשהם היו בחדר.‏‏
‏‏ורק רצינו לדעת מה הם עושים.‏‏
‏‏האורות דלקו שם‏‏
‏‏ולא ידעתי מה קורה...‏‏
‏‏פתחתי את הדלת, כמו שאמרת.‏‏
‏‏ניק נתן לי את הטלפון שלו.‏‏
‏‏צילמתי את הווידיאו.‏‏
‏‏יש תמונות עירום בווידיאו הזה?‏‏
‏‏שניהם היו בלי מכנסיים.‏‏
‏‏בסדר. שכחת את החלק הזה כשהיית כאן קודם?‏‏
‏‏אני רק, כן...‏‏
‏‏ואז הלכת ומחקת אותו מהטלפון שלך?‏‏
‏‏כן, כי לא ממש רציתי אותו שם.‏‏
‏‏כן, אני ממש לא מאשים אותך.‏‏
‏‏מי צפה בווידיאו?‏‏
‏‏אני, ג'ורדן, מאט וקול.‏‏
‏‏‏צפו בו?‏ ‏‏-כן.‏‏
‏‏בסדר גמור.‏‏
‏‏אני לוקח את הטלפון שלך. אין ברירה.‏‏
‏‏‏אני לא יודע איך לכבות אותו,‏ ‏‏אני מבקש ממך לכבות אותו.‏‏
‏‏בתוך ארבע שעות מקבלת השיחה הראשונית,‏‏
‏‏הטלפון נכנס כראייה.‏‏
‏‏הוא נשלח למעבדה לזיהוי פלילי בקנזס סיטי.‏‏
‏‏הדו"ח שלהם חזר,‏‏
‏‏ובו נכתב שמה שהיה בטלפון נמחק‏‏
‏‏ודרך הקסם של מחשבי אפל,‏‏
‏‏כשהם אומרים נמחק, הם מתכוונים נמחק.‏‏
‏‏זה לא כמו מחשב רגיל או טלפון אנדרואיד,‏‏
‏‏‏שאפשר לחזור אחורה...‏ ‏‏שאפשר לחזור אחורה... זוז.‏‏
‏‏ואפשר לשחזר דברים מחדש על הכונן הקשיח.‏‏
‏‏כשהם אומרים נמחק, הם מתכוונים נמחק.‏‏
‏‏‏כל האנשים שאומרים שהווידיאו פורסם‏ ‏‏ושהם ראו אותו,‏‏
‏‏אין דרך נחמדה לומר זאת, הם שקרנים.‏‏
‏‏למרבה הצער, יש הרבה אנשים שמעורבים‏‏
‏‏שמסתובבים ומספרים הרבה סיפורים.‏‏
‏‏אתה יודע, בלי להפנות אצבע מאשימה...‏‏
‏‏זה משרת לטובה את מטרות האנשים‏‏
‏‏‏על-ידי המצאת דברים‏ ‏‏שלא באמת קרו ולא באמת קיימים.‏‏
‏‏אבל אל תפחית מערך הצורך לתשומת לב.‏‏
‏‏במיוחד נערות צעירות.‏‏
‏‏יש הרבה לחץ על נערות צעירות בחברה שלנו‏‏
‏‏‏כל הדברים האלה.‏ ‏‏וזה לא הוגן, אבל ככה זה עובד.‏‏
‏‏‏שיחת טלפון מוקלטת‏ ‏‏שריף וייט: זה דארן.‏‏
‏‏‏זה דארן.‏ ‏‏-היי, דארן. זו מלינדה קולמן.‏‏
‏‏מה שלומך היום?‏‏
‏‏אני בסדר. מה שלומך?‏‏
‏‏אני בסדר.‏‏
‏‏אני מניחה שלא שמעתי כלום.‏‏
‏‏אני לא יודעת מה קורה עם התיק הזה‏‏
‏‏ורק רציתי להישאר בעניינים, אם זה בסדר.‏‏
‏‏הוא במערכת המשפט.‏‏
‏‏הוגש כמובן כתב אישום נגד כולם. עכשיו...‏‏
‏‏יהיו שימועים ועוד שימועים ועוד שימועים.‏‏
‏‏המשפט עשוי להתמשך ו...‏‏
‏‏הם... זה יכול לקחת חודשים.‏‏
‏‏בסדר גמור. ולגבי הטלפון הסלולרי‏‏
‏‏הווידיאו אינו ניתן לשחזור,‏‏
‏‏לא יכולתם להוציא מזה משהו?‏‏
‏‏לא. שום דבר.‏‏
‏‏בסדר.‏‏
‏‏‏אני בטוח שיהיו לך‏ ‏‏עוד שאלות בשלב כלשהו.‏‏
‏‏תרגישי חופשייה להתקשר. בסדר?‏‏
‏‏בסדר. בסדר גמור. תודה רבה. ביי.‏‏
‏‏‏בסדר גמור. אין בעיה.‏ ‏‏שמרי על עצמך. להתראות.‏‏
‏‏התקשרתי לשריף ולתובע‏‏
‏‏והם אמרו לי שהכול נהדר.‏‏
‏‏יש להם הכול, לא לדאוג.‏‏
‏‏זה יעבור לבית המשפט לעוד מספר חודשים.‏‏
‏‏חזרתי מהעבודה, עצרתי במכולת,‏‏
‏‏‏ורובין, אימא של הילדה האחרה שהותקפה,‏ ‏‏התקשרה אליי ואמרה,‏‏
‏‏"מלינדה, הם ביטלו את כל כתבי האישום היום."‏‏
‏‏‏האישומים בוטלו כנגד שני בני נוער‏ ‏‏ממריוויל הנאשמים בתיק של תקיפה מינית.‏‏
‏‏‏התובע של מחוז נודאווי‏ ‏‏ביטל את כתב האישום בעבירת התקיפה המינית‏‏
‏‏נגד מתיו בארנט‏‏
‏‏‏ואת כתב האישום בעבירת ניצול מיני‏ ‏‏של קטין נגד ג'ורדן זק.‏‏
‏‏‏רייס אמר כי הוא לא האמין שהיה מצליח‏ ‏‏להוכיח את ההאשמות נגד הנערים‏‏
‏‏מעבר לצל של ספק סביר.‏‏
‏‏היתה לנו הבדיקה הרפואית וכל המידע‏‏
‏‏‏והיינו יכולים להגיע להחלטה‏ ‏‏בהתבסס על הראיות,‏‏
‏‏‏ואני משוכנע לחלוטין שזה‏ ‏‏היה הדבר הנכון לעשות.‏‏
‏‏וזו היתה ההחלטה הנכונה לבטל את ההאשמות.‏‏
‏‏אתה יודע מה? הם פשוט משקרים.‏‏
‏‏בהתחלה חשבתי שזה רק הנערים.‏‏
‏‏אבל אני חושבת שזה יותר עמוק.‏‏
‏‏אני חושבת שזה פוליטי.‏‏
‏‏משפחת בארנט ידועה מאוד בצפון-מערב מיזורי.‏‏
‏‏הסבא הוא חבר בית הנבחרים לשעבר,‏‏
‏‏שוטר סיור במשטרת התנועה לשעבר.‏‏
‏‏ואני שונאת לומר שזה הכול קשור,‏‏
‏‏אבל אני באמת חושבת שזה מה שהיה.‏‏
‏‏- בניין העירייה -‏‏
‏‏- מריוויל -‏‏
‏‏בעיירה קטנה, בשטח קטן,‏‏
‏‏כולם מקושרים, כולם איכשהו מחוברים,‏‏
‏‏ואני חושבת שכשאתה עוסק באכיפת חוק,‏‏
‏‏יותר קשה לפעמים להפריד את עצמך.‏‏
‏‏היה יותר חשוב להגן על הבנים‏‏
‏‏מאשר לעשות צדק עם הבנות.‏‏
‏‏הראשון הוא סוג של דגל לקהילה שלך,‏‏
‏‏אתה לא רוצה לראות שהם בצרות.‏‏
‏‏אתה לא רוצה לחשוב כך עליהם.‏‏
‏‏הם גיבורי העיירות הקטנות.‏‏
‏‏‏אני מניחה שהנער "הלא נכון",‏ ‏‏אם אפשר לומר זאת, אנס אותה.‏‏
‏‏אחד הדברים שאנשים ניפחו מעבר לפרופורציה‏‏
‏‏בתיק הזה‏‏
‏‏הוא שכולם זורקים לאוויר את המילה "אונס".‏‏
‏‏זה מאוד פופולרי.‏‏
‏‏האונס, האונס במריוויל, האונס של קולמן.‏‏
‏‏דבר ממה שקרה באותו לילה מעולם‏‏
‏‏לא הגיע לדרגת אלמנטים של פשע האונס.‏‏
‏‏בין אם נסכים ובין אם לא,‏‏
‏‏אנשים בגיל הזה במדינת מיזורי,‏‏
‏‏יכולים לקיים יחסי מין בהסכמה.‏‏
‏‏כפייה היא המרכיב העיקרי של עבירת האינוס.‏‏
‏‏זה פשוט לא שם.‏‏
‏‏כפייה לא חלה‏‏
‏‏‏אם אתה מקיים יחסי מין‏ ‏‏עם מישהי מחוסרת הכרה או בהכרה חלקית?‏‏
‏‏תראה, זה לגמרי...‏‏
‏‏עוד...‏‏
‏‏‏גורם שעורכי דין ומחוקקים‏ ‏‏ואנשים כאלו צריכים להחליט עליו.‏‏
‏‏- קנזס סיטי סטאר -‏‏
‏‏כלי תקשורת רציניים כתבו על זה,‏‏
‏‏‏אבל כשאנחנו דיווחנו‏ ‏‏וזה הופץ ברשתות החברתיות,‏‏
‏‏הסערה התחילה וכול הלחץ הזה התפתח.‏‏
‏‏‏- תגובות‏ ‏‏אצבעחברתית: -‏‏
‏‏- דק במחוז נודאווי מוטה וידוע לשמצה -‏‏
‏‏‏- מובוי:‏ ‏‏כל העיירה מושחתת! -‏‏
‏‏‏- איזו טרגדיה!‏ ‏‏יפוטר התובע רייס יחד עם השריף! -‏‏
‏‏‏- ג'וןקונורס55: אנשי מריוויל‏ ‏‏מקבלים בדיוק את מה שמגיע להם. -‏‏
‏‏- בתקווה שהמצב יחמיר. -‏‏
‏‏‏שתי בחורות צעירות נאנסו‏ ‏‏בעיירה מריוויל, מיזורי.‏‏
‏‏‏עוד כוכב פוטבול בתיכון,‏ ‏‏הנכד של בכיר במדינת מיזורי,‏‏
‏‏השתחרר לחופשי.‏‏
‏‏איך התושבים של מריוויל ישנים בלילה?‏‏
‏‏‏קבוצת האקטיביסטים המקוונת אנונימוס‏ ‏‏קראה לפתיחת חקירה‏‏
‏‏על האופן בו התיק נוהל.‏‏
‏‏‏מפגינים יתאספו כאן,‏ ‏‏בבית המשפט המחוזי בשבוע הבא.‏‏
‏‏הערב, סגן מושל מיזורי‏‏
‏‏‏מפציר בתובע הכללי של המדינה‏ ‏‏ובתובעת מחוזית‏‏
‏‏לכנס חבר מושבעים לבחינת מקרה שנוי במחלוקת‏‏
‏‏אשר ההאשמות בו בוטלו בשנה שעברה.‏‏
‏‏‏אני לא יודעת אם כל האומה‏ ‏‏היתה צריכה להיות מעורבת בזה.‏‏
‏‏רק רציתי להסב את תשומת לבם של כמה אנשים‏‏
‏‏וככה אפשר היה לעשות משהו בעניין.‏‏
‏‏דיברתי עם אנשים בעיירה ובבית הספר‏‏
‏‏ובשני המקומות הם היו מאוד זהירים...‏‏
‏‏‏- מחוז נודאווי‏ ‏‏מרכז ניהולי -‏‏
‏‏...כשדיברו איתי על המקרה מול המצלמה.‏‏
‏‏זה מפחיד כאשר יש‏‏
‏‏כיכר כאן בפינה, מלאה באנשים,‏‏
‏‏שמספרים איזה גיהינום המקום הזה.‏‏
‏‏הם לא ידעו.‏‏
‏‏‏אנחנו יודעים מי אנחנו ומה אנחנו,‏ ‏‏ואנחנו חיים בשלום עם זה.‏‏
‏‏- תשומת לב לא רצויה למריוויל, מיזורי -‏‏
‏‏הדרך בה תוארנו, אני לא חושב שאנחנו כאלה.‏‏
‏‏‏- סערה בטוויטר‏ ‏‏#מריוויל בטרנדים. -‏‏
‏‏‏כל מה שהיית צריך לעשות‏ ‏‏הוא לחפש בגוגל "מריוויל"‏‏
‏‏והיית מוצא מאות הודעות.‏‏
‏‏‏דיברתי עם רבים שאומרים‏ ‏‏שהם אינם מאושרים עם מה שהם קוראים.‏‏
‏‏למעשה, הם מרגישים מותקפים ואפילו מאוימים.‏‏
‏‏אבל מה היא ציפתה שיקרה בשעה אחת בבוקר,‏‏
‏‏אחרי שהתגנבה החוצה?‏‏
‏‏‏ישנם סימנים המעידים על כך‏ ‏‏שהבחורה הזאת משקרת.‏‏
‏‏‏- מפגן אנונימוס‏ ‏‏מדווח ממריוויל -‏‏
‏‏הדבר גרם לפיצולה של העיירה לשני צדדים.‏‏
‏‏האנשים שהאמינו לדייזי נגד...‏‏
‏‏- פייג' פארקהרסט -‏‏
‏‏‏...הבארנטים והקבוצה שלהם‏ ‏‏שהיו מאוד-מאוד מרושעים.‏‏
‏‏"כשחברת קהילה סובלת מפגיעה בזכויותיה,‏‏
‏‏הקהילה כולה נפגעת.‏‏
‏‏דייזי ופייג', אנחנו כאן בשבילכן היום."‏‏
‏‏התפתחויות חדשות הערב‏‏
‏‏‏בחקירת אונס הצעירה במריוויל‏ ‏‏אשר עוררה תשומת לב בכול רחבי המדינה.‏‏
‏‏משרד התובע של מחוז ג'קסון‏‏
‏‏קיבל אחריות על בדיקה נוספת של המקרה.‏‏
‏‏הייתי יותר מנרגשת.‏‏
‏‏הרגשתי שאני עומדת לעבוד עם מישהו‏‏
‏‏‏שהיה נרגש לגבי המקרה הזה‏ ‏‏ומוכן להשקיע מאמץ אמיתי.‏‏
‏‏- בניין העירייה -‏‏
‏‏‏לפני עשרים שנה, בנינו אגם בגודל‏ ‏‏של ארבעה ק"מ רבוע‏‏
‏‏שהפך למוקד משיכה לפעילויות פנאי‏‏
‏‏ומגרש גולף של אלופים‏‏
‏‏ואחת מ-100 נקודות הדיג הטובות במדינה ו...‏‏
‏‏האם מישהו בא לדווח על זה? לא.‏‏
‏‏אבל הנושא הזה עולה כל הזמן.‏‏
‏‏‏ג'ין פיטרס בייקר‏ ‏‏תובעת מחוז ג'קסון‏‏
‏‏בכל פעם שמקבלים שיחת טלפון כאן‏‏
‏‏ומישהו יגיד שהשופט הזה והזה מתקשר,‏‏
‏‏ואתה מנתק את שיחת הטלפון הנוכחית שלך‏‏
‏‏ועונה לשיחה של השופט.‏‏
‏‏והשופט אומר לי את שמו...‏‏
‏‏‏- ג'ין פיטרס בייקר‏ ‏‏תובע מיוחד -‏‏
‏‏...ואז אומר לי שהוא ממחוז נודאווי. ואני...‏‏
‏‏הלב שלי פרפר קצת כי חשבתי...‏‏
‏‏"אני בטוחה שאני יודעת למה אתה מתקשר."‏‏
‏‏‏- בית משפט לערעורים מחוז נודאווי‏ ‏‏מחלקה 2 -‏‏
‏‏‏- מדינת מיזורי, התובעת‏ ‏‏נגד מתיו ב. בארנט, נאשם -‏‏
‏‏כשהתיק נבנה על עדות של קורבן,‏‏
‏‏זה יכול להיות מאוד, מאוד קשה.‏‏
‏‏- קתרין דייזי קולמן, -‏‏
‏‏ולכן ניסיתי לאסוף ראיות נוספות.‏‏
‏‏- בדיקת תקיפה מינית של נקבה בוגרת -‏‏
‏‏לא היה כלום בערכת האונס‏‏
‏‏שהיה זמין לי שנתן לנו כיוון כלשהו.‏‏
‏‏ניסינו לחזור ולמצוא את הטלפון.‏‏
‏‏‏אתה יודע, "הוא היה קיים?‏ ‏‏הוא היה קיים בשלב כלשהו?‏‏
‏‏נוכל להשיג אותו עדיין?"‏‏
‏‏לא הצלחנו בהקשר הזה.‏‏
‏‏מה היה המצב של התיק כשהוא הועבר אלייך?‏‏
‏‏לדעתך המקצועית?‏‏
‏‏אני לא חושבת שאני רוצה לענות על השאלה הזו.‏‏
‏‏בסוף החקירה הזו,‏‏
‏‏‏אני מאמינה שהגענו הכי רחוק‏ ‏‏שהראיות ייקחו אותנו.‏‏
‏‏לפעמים, זה לא מספר את כל הסיפור.‏‏
‏‏אבל במקרה הזה,‏‏
‏‏אני מאמינה שהאישום איתו יכולתי להמשיך...‏‏
‏‏ידעתי שהיו לי את הראיות לנסות.‏‏
‏‏מר בארנט הודה בסיכון שלומו של ילד‏‏
‏‏בדרגה השנייה.‏‏
‏‏בתיק הזה,‏‏
‏‏לא היו מספיק ראיות להאשמה של תקיפה מינית.‏‏
‏‏- מתיו בארנט מודה באשמה על העבירה -‏‏
‏‏‏- שתי שנות מאסר על תנאי‏ ‏‏באשמת סיכון שלומו של ילד -‏‏
‏‏אלו מקרים מאוד קשים.‏‏
‏‏לעיתים קרובות, העובדות הן קשות.‏‏
‏‏‏דרישות החוק יכולות להיות מאוד קשות.‏ ‏‏וזה מאוד קשה לעמוד בהן.‏‏
‏‏כשג'ין בייקר יצאה החוצה עם גזר הדין,‏‏
‏‏זה היה מאוד מלחיץ.‏‏
‏‏חיכינו לראות מה הולך לקרות,‏‏
‏‏תוצאות החקירה, והאם משהו הולך להיעשות.‏‏
‏‏כשנודע שזה הולך להיות רק תקופת מבחן,‏‏
‏‏היה מאוד קשה להתמודד עם זה.‏‏
‏‏‏- 'התיק סגור':‏ ‏‏אין האשמות אונס בתיק מריוויל, מיזורי -‏‏
‏‏‏לפי מה שאני יכול לראות,‏ ‏‏הנערים הם היחידים שהחליטו‏‏
‏‏‏שהם רוצים לשים את זה מאחוריהם,‏ ‏‏ולנסות להמשיך הלאה עם החיים שלהם,‏‏
‏‏ולנסות לעשות משהו מעצמם.‏‏
‏‏אני חושב שכולם, חוץ מהקטין‏‏
‏‏שנמצא עדיין בתיכון ואני חושב שהולך לו טוב,‏‏
‏‏‏אבל אני חושב שכול הנערים‏ ‏‏הולכים לאוניברסיטה,‏‏
‏‏עובדים, מנסים להשתפר.‏‏
‏‏וזו אחת מהתחלואות האמיתיות של החברה שלנו.‏‏
‏‏שזה תמיד הגברים. זה לא תמיד הגברים.‏‏
‏‏לנשים יש אשמה בעולם הזה בדיוק כמו לגברים.‏‏
‏‏כולם צריכים לקחת חלק בזה.‏‏
‏‏וכולם צריכים להיות טובים יותר.‏‏
‏‏אני לגמרי מסכימה.‏‏
‏‏‏אבל במקרה הספציפי הזה,‏ ‏‏הפשעים בוצעו על-ידי גברים.‏‏
‏‏האם כך?‏‏
‏‏‏- אנחנו צריכים להיות אסירי תודה‏ ‏‏שהצדק ניצח #ג'ורדן_ומאט_חופשיים -‏‏
‏‏‏- #ג'ורדן_ומאט_חופשיים... לעזאזל, כן.‏ ‏‏זה מה שאת מקבלת על היותך שרמוטה :) -‏‏
‏‏- מצטער... -‏‏
‏‏‏- #אני_שונא_את_דייזי‏ ‏‏מקווה שהיא תקבל מה שמגיע לה -‏‏
‏‏‏- בתי הספר חזרה למטרה המקורית‏ ‏‏#ג'ורדן_ומאט_חופשיים -‏‏
‏‏אחרי שכתבי האישום בוטלו,‏‏
‏‏דבר רדף דבר.‏‏
‏‏‏כל הדרמה ברשת החברתית,‏ ‏‏ואני נקלעתי לקטטות.‏‏
‏‏‏שנאתי ללכת לבית הספר,‏ ‏‏שנאתי לצאת בפומבי.‏‏
‏‏לא יכולתי להתמודד עם זה יותר.‏‏
‏‏רציתי להשיב מלחמה לכולם,‏‏
‏‏ורציתי שהם יאמינו לי.‏‏
‏‏- קתרין דייזי קולמן -‏‏
‏‏‏- גברים יקרים, להיות זין‏ ‏‏לא הולך להפוך את שלכם לגדול יותרץ.. -‏‏
‏‏‏- יש אנשים שצריכים לתת כיף..‏ ‏‏לפנים...עם כיסא.. -‏‏
‏‏‏- אני ממש צוחק עכשיו‏ ‏‏#דייזי_היא_שקרנית -‏‏
‏‏‏- הנערות הללו הן זונות מלוכלכות‏ ‏‏#עתיד_בפארק_טריילרים -‏‏
‏‏‏- הם לא אנסים‏ ‏‏#זונה -‏‏
‏‏‏- זה בשביל כל האנשים המפגרים‏ ‏‏שמאמינים בסיפורי שטויות -‏‏
‏‏‏- שמשפחה מסוימת המציאה. עכשיו‏ ‏‏ש-#ג'ורדן_ומאט_חופשיים... לכו תזדיינו -‏‏
‏‏הפצע כבר גם ככה פתוח לחלוטין‏‏
‏‏ואת פגיעה ואת עוברת זמנים קשים,‏‏
‏‏ונוסף לכול, כל האנשים הללו תוקפים אותך,‏‏
‏‏זה כמעט גורם להצקות להראות יותר קיצוניות.‏‏
‏‏‏- לדייזי יש מזל שהיא עברה בית ספר.‏ ‏‏#ג'ורדן_ומאט_חופשיים -‏‏
‏‏- #אני_שונא_את_דייזי -‏‏
‏‏- #מאט1דייזי0 -‏‏
‏‏‏- הוא הודתה שהיא הציעה‏ ‏‏טובות מיניות בתמורה לאלכוהול... -‏‏
‏‏- האשמה היא גם שלה בתיק הזה. -‏‏
‏‏‏- מקווה שהיא הבינה‏ ‏‏שזה רק גרם לה להיראות טיפשה, -‏‏
‏‏‏- ולא לקבל אהדה‏ ‏‏#דייזי_היא_שקרנית -‏‏
‏‏‏- מספיק נאמר‏ ‏‏#ג'ורדן_ומאט_חופשיים -‏‏
‏‏‏את מתחילה להאמין‏ ‏‏שכל הדברים הרעים שאומרים עלייך‏‏
‏‏הם בעצם נכונים.‏‏
‏‏הדימוי שלך של עצמך משתנה לגמרי.‏‏
‏‏את הופכת לגרסה חיוורת של עצמך.‏‏
‏‏‏את כמעט רואה שלהרוג את עצמך‏ ‏‏היא הדרך היחידה לתקן דברים,‏‏
‏‏מה שלא נכון בכלל,‏‏
‏‏‏אבל זה כל מה שאת יכולה לראות בבירור‏ ‏‏כשאת יושבת בפינה חשוכה‏‏
‏‏ואת לא מסתכלת סביב אל האור.‏‏
‏‏לאחר מכן, עם כל התגובות החריפות,‏‏
‏‏התחילו בעיות של ונדליזם בבית שלנו.‏‏
‏‏היו בעיות עם אנשים שאיימו להכות את הילדים.‏‏
‏‏איבדתי את העבודה שלי בגלל המקרה הזה.‏‏
‏‏ואז הבית שלנו במריוויל נשרף כליל.‏‏
‏‏זה היה פשוט...‏‏
‏‏ממש, ממש קשה להאמין‏‏
‏‏- ד"ר מייקל קולמן -‏‏
‏‏חזרנו לאלבני.‏‏
‏‏כי עדיין היה לנו בית שם,‏‏
‏‏ואני חשבתי, לפחות הילדים יהיו בטוחים.‏‏
‏‏‏דייזי היתה חזקה בהתחלה,‏ ‏‏אבל אז זה התחיל להתיש אותה,‏‏
‏‏והיא ממש הגיעה למקום מאוד אפל.‏‏
‏‏היא התחילה להרגיש שזו היתה אשמתה‏‏
‏‏ולהרגיש שהיא היתה צריכה לעשות משהו אחרת,‏‏
‏‏והיא פשוט הפנימה את כל השליליות.‏‏
‏‏‏היא צבעה את השיער שלה בשחור.‏ ‏‏היא גילחה חלק מהראש שלה.‏‏
‏‏היא שרפה את עצמה.‏‏
‏‏וכול הדלתות בבית למעלה שבורות, בגלל...‏‏
‏‏‏נאלצנו לשבור אותן כדי להציל אותה‏ ‏‏כשהיא לקחה מנת יתר.‏‏
‏‏- כולנו קצת מתים מבפנים -‏‏
‏‏- לפעמים אני תוהה מדוע אני מנסה.. -‏‏
‏‏- אולי אנחנו פשוט צריכים לוותר.. -‏‏
‏‏- ספרו לי איך הכול בעולם הזה הוא באשמתי -‏‏
‏‏- כשאני כבר לא אהיה מי אתה שתתאבל? -‏‏
‏‏‏- איבדת הכול,‏ ‏‏את חיה בסיוט 3> -‏‏
‏‏- נמאס לי לאבד כל מה שאני אוהבת. -‏‏
‏‏- ואם אקפוץ..תנו לי לשקוע...בבקשה. -‏‏
‏‏- נשקו את עיניי הנעצמות, עזרו לי לישון. -‏‏
‏‏- הלחץ להיות מושלמת הוא הרבה יותר חזק -‏‏
‏‏- מאהבה בעולם הזה.. -‏‏
‏‏‏- מכול הדברים בעולם...‏ ‏‏למה הפכתי דווקא לזה?... -‏‏
‏‏- צ'אט עם דייזי קולמן -‏‏
‏‏- דילייני הנדרסון לפני כשנייה -‏‏
‏‏‏- קיבלתי אותן הודעות טקסט מאיימות, פוסטים‏ ‏‏בפייסבוק, אימיילים, מפגשים מפחידים, -‏‏
‏‏‏- והתמודדתי עם אותן רגשות‏ ‏‏של לרצות שהכול ייגמר. -‏‏
‏‏‏- אני רוצה שלעולם לא תרגישי לבד יותר.‏ ‏‏אני כאן -‏‏
‏‏- תודה רבה אני מעריכה את זה מאוד! -‏‏
‏‏- לא יכולה לחכות לפגוש אותך בקרוב!!! :) -‏‏
‏‏היי.‏‏
‏‏אז איפה בדיוק?‏‏
‏‏הן מחלימות?‏‏
‏‏תוודאי...‏‏
‏‏הדבר הזה מבאס אותי.‏‏
‏‏לבסוף, אחרי שפגשתי את דייזי, למדתי...‏‏
‏‏- דילייני הנדרסון -‏‏
‏‏...זה נתן לי אישור שאני לא לבד.‏‏
‏‏זה מרגיש נפלא. לכול הרוחות!‏‏
‏‏זה נקודה ופסיק שדייזי קעקעה עליי‏‏
‏‏‏וזו תזכורת לעצמי שהסיפור שלי‏ ‏‏אף פעם לא נגמר.‏‏
‏‏הוא עדיין לא נגמר, וזה בדיוק כמו משפט...‏‏
‏‏‏כשאתה כותב משפט,‏ ‏‏נקודה ופסיק מראים שזה לא הסוף.‏‏
‏‏אני יכולה לתת לך חיבוק? אני אנג'לה.‏‏
‏‏‏היי.‏ ‏‏-היי.‏‏
‏‏תודה רבה שבאת.‏‏
‏‏זה באמת דבר חסר תקדים,‏‏
‏‏לכנס את כל הנשים הללו יחד, והאימהות שלהן‏‏
‏‏שביחד עשו שינוי כל כך גדול.‏‏
‏‏‏אני יודעת שזה מפחיד,‏ ‏‏אבל בגלל אנחנו צריכות לדאוג שהסיפורים שלנו‏‏
‏‏‏יגיעו אי שם לאמהות אחרות‏ ‏‏וקורבנות אחרים בבתי ספר,‏‏
‏‏כדי שהם ידעו שהן לא לבד ושזה קורה הרבה.‏‏
‏‏מי שרוצה לחלוק ראשונה.‏‏
‏‏בסדר. אני מניחה שאני אתחיל.‏‏
‏‏‏כשהייתי בת 16,‏ ‏‏ההורים שלי יצאו לחופשה מחוץ לעיר‏‏
‏‏והיו לי שתי חברות שהיו אמורות לבוא לישון.‏‏
‏‏‏אני לא ידעתי,‏ ‏‏אבל הן הזמינו שלושה נערים לבוא,‏‏
‏‏שניים מהם לא פגשתי מעולם לפני כן.‏‏
‏‏ועישנו חשיש, משהו שמעולם לא עשיתי לפני כן.‏‏
‏‏אחרי זמן מה, אני זוכרת שהכול היה עקום.‏‏
‏‏‏אז קמתי והלכתי לחדר שלי‏ ‏‏ושתי הנערים עקבו אחריי‏‏
‏‏והם נעלו את הדלת.‏‏
‏‏אני הייתי מאוד מבולבלת ולא הבנתי מה קורה‏‏
‏‏והם תקפו אותי מינית.‏‏
‏‏ואז...‏‏
‏‏אז גיליתי שאותו בחור הזה...‏‏
‏‏‏תקף מינית נערה אחרת‏ ‏‏שמונה חודשים מאוחר יותר.‏‏
‏‏החלק הזה ממש קשה.‏‏
‏‏‏כמובן שהרגשתי אשמה‏ ‏‏בגלל שאם הייתי מדווחת על זה,‏‏
‏‏זה לא היה קורה לבחורה האחרת.‏‏
‏‏והיא היתה בת 14.‏‏
‏‏אני לא זוכרת הרבה, אבל...‏‏
‏‏קמתי וניסיתי לעזוב...‏‏
‏‏‏- אלה‏ ‏‏ניופורט ביץ' קליפורניה -‏‏
‏‏‏...הם נתנו לי אגרוף, עילפו אותי,‏ ‏‏סדקו את הלסת,‏‏
‏‏והייתי מחוסרת הכרה במשך שש שעות.‏‏
‏‏‏ושניהם אנסו אותי שוב ושוב‏ ‏‏במשך שש שעות, עד שהתעוררתי.‏‏
‏‏כן, אני...‏‏
‏‏הלכתי הביתה בבגדים מלאי דם ביום למחרת.‏‏
‏‏פשוט השכיבו אותי, מעולפת על הרצפה,‏‏
‏‏כשבן ה-18 היה מעליי.‏‏
‏‏הם צילמו תמונות.‏‏
‏‏‏- ג'יידה‏ ‏‏יוסטון, טקסס -‏‏
‏‏אני מצטערת.‏‏
‏‏הם צילמו תמונות. הם פרסמו אותן ברשת.‏‏
‏‏ו...‏‏
‏‏דיווחנו על זה מיד כשזה קרה‏‏
‏‏וזה לקח להם נצח. נאלצנו לדווח על זה שוב.‏‏
‏‏‏ואז הכול הפך שחור.‏ ‏‏ואז אני זוכרת שהתעוררתי בחצר שלי,‏‏
‏‏חצי קפואה ומנסה להגיע לדלת.‏‏
‏‏‏ואני זוכרת שלא יכולתי‏ ‏‏להרגיש את כפות הרגליים שלי.‏‏
‏‏ואני זוכרת שהיה לי חלום ממש מוחשי,‏‏
‏‏‏כמעט כמו חלום צלול או משהו,‏ ‏‏שבו אבא שלי אמר לי,‏‏
‏‏‏"היי, את חייבת לקום ולהיכנס פנימה."‏ ‏‏אבל אף אחד לא באמת האמין לי.‏‏
‏‏זה לא ייאמן מה אנשים יגידו עלייך‏‏
‏‏‏ואיך שהאמת נעלמת כאשר‏ ‏‏כל כך הרבה אנשים לא מאמינים לך.‏‏
‏‏ואפילו עכשיו אני נלחמת יומיום‏‏
‏‏מנסה לשכנע את עצמי שמה שעשיתי היה נכון‏‏
‏‏ושמה שאני עדיין עושה נכון.‏‏
‏‏‏העובדה שדייזי, ואלה, וג'יידה כאן...‏ ‏‏אני מרגישה שאנחנו כמו צבא.‏‏
‏‏ואני שמחה שכולכן כאן היום.‏‏
‏‏המים כל כך קרים, כל פעם.‏‏
‏‏‏אני חושב שדייזי מתמודדת‏ ‏‏עם דברים הרבה יותר טוב.‏‏
‏‏הכנסנו אותה לטיפול פסיכולוגי אינטנסיבי.‏‏
‏‏‏היא עדיין אותה נערה מתוקה‏ ‏‏אבל היא כמו קיפוד.‏‏
‏‏יש לה דורבנים והיא תדקור אותך איתם‏‏
‏‏לפני שתגיע אי פעם לחלק הרך.‏‏
‏‏זה עצוב, אבל...‏‏
‏‏אני בטוח לא ארים אותה מרצפת האמבט,‏‏
‏‏וארוץ איתה על הכתפיים שלי לחדר המיון יותר.‏‏
‏‏וזה, בפני עצמו, זו ברכה עבורי.‏‏
‏‏אלוהים אדירים.‏‏
‏‏הקרבות שאנחנו עוברים בחיים.‏‏
‏‏נותנים לנו הזדמנות הוגנת.‏‏
‏‏הזדמנות להרוויח את הפסים שלנו.‏‏
‏‏אם ננצח.‏‏
‏‏שיהיה זה על פי הקוד.‏‏
‏‏אם נפסיד.‏‏
‏‏נעמוד לצד הדרך.‏‏
‏‏יום אחר יום.‏‏
‏‏נשתפר עוד ועוד.‏‏
‏‏עד שלא יוכלו להביס אותנו.‏‏
‏‏עד שלא יביסו אותנו.‏‏
‏‏‏קדימה, בחורים.‏ ‏‏-לכו, בחורים.‏‏
‏‏הסימנים. כולנו זוכרים את הסימנים?‏‏
‏‏לגנוב.‏‏
‏‏‏שלושה צעדים קשים.‏ ‏‏-כן, שלושה צעדים קשים.‏‏
‏‏‏יש שאלות? כלשהן?‏ ‏‏בסדר גמור. התרכזו. קדימה.‏‏
‏‏‏בכנות, מעולם לא דמיינתי‏ ‏‏את עצמי כמאמן ב"ליטל ליג" בייסבול.‏‏
‏‏‏כשביקשו ממני לעשות זאת בפעם הראשונה,‏ ‏‏גלגלתי את העיניים שלי,‏‏
‏‏‏"לא יהיה להם שום סיכוי.‏ ‏‏אני הולך להריץ אותם."‏‏
‏‏ואתה יודע, אתה נקשר לילדים הללו.‏‏
‏‏‏לך.‏ ‏‏-תרוץ! תרוץ!‏‏
‏‏כן!‏‏
‏‏אני לא חושב שחשבתי ללמד אותם שיעורי חיים‏‏
‏‏עד ששמעתי כמה ילדים‏‏
‏‏מעירים הערות על בחורה ואני אמרתי,‏‏
‏‏‏"בסדר גמור, תהיה לנו שיחה עכשיו,"‏ ‏‏וכינסתי את כולם במעגל‏‏
‏‏‏ואמרתי, "זה העניין, חבר'ה,‏ ‏‏אני כאן ללמד אתכם בייסבול,‏‏
‏‏אבל זה לא מסוג הדברים שאני מקבל.‏‏
‏‏זה לא אני.‏‏
‏‏‏אם זה מה שאתה, בסדר גמור,‏ ‏‏אבל זה לא מה שאנחנו‏‏
‏‏ואתה יותר ממוזמן לעזוב."‏‏
‏‏‏אחרי אירוע אחד, משהו התאים.‏ ‏‏זה פשוט התאים.‏‏
‏‏אני לא מתכוון להיות אבא שלהם או משהו.‏‏
‏‏‏אבל חשבתי, "אני רוצה להיות חלק‏ ‏‏ממשהו שהוא יותר גדול ממני."‏‏
‏‏ואולי אני יכול לעזור להם בדרך.‏‏
‏‏למטה!‏‏
‏‏אני אתחרה אתך.‏‏
‏‏הנה לכם. הנה לכם.‏‏
‏‏אני ממש נהנה לראות אותם גדלים.‏‏
‏‏בגלל שבתהליך הזה הם עוזרים לי,‏‏
‏‏‏הם מלמדים אותי הרבה יותר על עצמי‏ ‏‏ועל איך שאני הייתי בגיל הזה,‏‏
‏‏ואני מניח שאני ממש מתחיל להבין הרבה יותר.‏‏
‏‏‏יישר כוח. יישר כוח.‏ ‏‏-כל הכבוד.‏‏
‏‏‏יופי של דרך לעזור לעצמך, ג'וני.‏ ‏‏-קדימה, ג'וני.‏‏
‏‏‏- סרטוגה‏ ‏‏וילג' סנטר -‏‏
‏‏נפרדנו מאודרי.‏‏
‏‏אבל אנחנו חשבנו,‏‏
‏‏‏"מה היה יכול להיות כל כך גרוע‏ ‏‏שדחף אותה לעשות זה?"‏‏
‏‏‏- אודרי טיילור פוט‏ ‏‏נלקחה מאיתנו בטרם עת -‏‏
‏‏אחרי הלילה של התקיפה המינית,‏‏
‏‏ההתכתבויות שלה נשמרו בפייסבוק מסנג'ר.‏‏
‏‏‏לפעמים האדם שעינה אותה‏ ‏‏היה חסר פנים או חסר שם.‏‏
‏‏‏אנחנו יודעים ממה שהיא אמרה בתהליך שלה‏ ‏‏של חקירת הפשע שלה עצמה...‏‏
‏‏‏- שילה פוט‏ ‏‏אימא של אודרי -‏‏
‏‏...זה שהיא הרגישה, שבגלל מה שקרה לה,‏‏
‏‏המוניטין שלה נהרס.‏‏
‏‏והוא נהרס לתמיד.‏‏
‏‏היא לא ראתה‏‏
‏‏אור כלשהו בקצה המנהרה, עתיד כלשהו.‏‏
‏‏‏- תיכון סרטוגה‏ ‏‏נוסד בשנת 1959 -‏‏
‏‏הנערים, הם היו בני 15 בזמנו.‏‏
‏‏הם הורשעו בהחזקת פורנוגרפית ילדים‏‏
‏‏וביצוע תקיפה מינית.‏‏
‏‏‏- לארי פוט‏ ‏‏אביה של אודרי -‏‏
‏‏עברות מרובות לכול נער.‏‏
‏‏‏אחד מהם קיבל 30 ימים.‏ ‏‏אחד מהם קיבל 45 ימים.‏‏
‏‏‏אבל זה היה לא מצטבר,‏ ‏‏זה היה רק בסוף השבוע.‏‏
‏‏ריתוק בסוף השבוע.‏‏
‏‏הם מעולם לא הושעו או סולקו מבית הספר.‏‏
‏‏‏אנחנו יודעים עכשיו, שכעבריינים צעירים,‏ ‏‏הם היה מקבלים עונש קל ביותר.‏‏
‏‏‏אני אתן לך את התנאים‏ ‏‏ונוכל לעבור עליהם עכשיו.‏‏
‏‏תנאי מספר אחד, הנערים יודו בהאשמות‏‏
‏‏‏כפי שהן מפורטות‏ ‏‏בתלונות הפליליות במקרה של אודרי פוט.‏‏
‏‏תנאי שני הוא שההתנצלות הכתובה תהיה פומבית.‏‏
‏‏הם מצטערים על האובדן של המשפחה והם יעשו‏‏
‏‏את כל הדברים שהיו חשובים ללארי ולשילה.‏‏
‏‏הדבר המדהים בזה, אם היינו הולכים למשפט,‏‏
‏‏‏לעולם לא היינו מסוגלים‏ ‏‏להשיג את התוצאה שקיבלנו.‏‏
‏‏ומי יודע איך היית...‏‏
‏‏הגשנו תביעה על גרימת מוות ברשלנות,‏‏
‏‏כי ידענו שלא נקבל צדק בבית המשפט לנוער.‏‏
‏‏הרגשתי שבתביעה אזרחית לפחות,‏‏
‏‏זה יהיה פומבי ואנשים ידעו מה באמת קרה.‏‏
‏‏‏זה היה בשביל שהם ייקחו אחריות‏ ‏‏ויתנו דין וחשבון על המעשים שלהם.‏‏
‏‏‏אבל בסופו של דבר עבורנו,‏ ‏‏זה היה לטהר את שמה של אודרי.‏‏
‏‏‏כן. משהו מאוד לא בסדר קרה פה.‏ ‏‏זה לא צריך לקרות לאף אחד.‏‏
‏‏‏הסיבה היחידה, כולנו יודעים,‏ ‏‏בגלל שאודרי היתה מאוד פרטית,‏‏
‏‏‏שאנחנו יכולים בכלל להעלות את הנושא,‏ ‏‏היא שאודרי אינה אתנו יותר.‏‏
‏‏אני חושבת, אפילו יותר מבעבר,‏‏
‏‏שהנושא הזה שם בחוץ ואנשים מדברים עליו,‏‏
‏‏וזה חייב להפסיק.‏‏
‏‏‏- בית המשפט העליון של קליפורניה‏ ‏‏מחוז סנטה קלרה -‏‏
‏‏‏- שילה פוט ולורנס פוט, התובעים,‏ ‏‏נגד ג'ון בי. וג'ון אר., נאשמים. -‏‏
‏‏- הסכם פשרה -‏‏
‏‏חלק מהפשרה בתביעה היה...‏‏
‏‏לעבור ריאיון של 45 דקות איתכם כאן.‏‏
‏‏- ריאיון מצולם בן 45 דקות -‏‏
‏‏- אני מודים בביצוע העבירות הבאות -‏‏
‏‏‏היינו צריכים להודות בדברים‏ ‏‏כדי שאוכל לסיים תיכון.‏‏
‏‏- שיתוף תמונות לא הולמות של אודרי -‏‏
‏‏- אודרי לא היתה בהכרה -‏‏
‏‏בהחלט למדתי מזה.‏‏
‏‏- אודרי לא הביעה הסכמה -‏‏
‏‏‏יש הרבה דברים שונים‏ ‏‏שבחורים ובחורות חושבים.‏‏
‏‏- לאודרי לא הגיע -‏‏
‏‏מה למדת לגבי בחורות?‏‏
‏‏בחורות, הן מרכלות, באמת.‏‏
‏‏יש הרבה רכילות בין בנות...‏‏
‏‏- מתנצלים על שמועות כוזבות -‏‏
‏‏...ובחורים יותר נינוחים ולא ממש אכפת להם.‏‏
‏‏זה מה שלמדתי, בוודאות.‏‏
‏‏אני סקרנית אם היה רגע במהלך הלילה הזה,‏‏
‏‏שידעת "שזה עבר את הגבול".‏‏
‏‏היה רגע כזה עבורך?‏‏
‏‏כן.‏‏
‏‏אתה יכול לדבר על זה?‏‏
‏‏‏אני לא יודע,‏ ‏‏הייתי די אומלל, כל הזמן, אחרי זה.‏‏
‏‏זה לא היה בסדר.‏‏
‏‏ידעתי את זה בזמנו.‏‏
‏‏‏אלכוהול היה מעורב בתמונה,‏ ‏‏וזה לא שחשבנו שהכול היה בסדר.‏‏
‏‏כן, שום דבר לא היה בסדר,‏‏
‏‏אבל תמיד הרגשתי, לא בסדר לגבי זה.‏‏
‏‏אני לא יודע, כל יום או משהו כזה.‏‏
‏‏אני לא ממש יודע מה חשבתי אז.‏‏
‏‏מעולם לא דמיינתי משהו כמו מה שקרה עכשיו.‏‏
‏‏לא דמיינתי שכול החיים שלי ישתנו.‏‏
‏‏אני לא יודע.‏‏
‏‏השתנו לעד.‏‏
‏‏- אלבני ר-3 תיכון/חטיבת ביניים -‏‏
‏‏‏- טקס הסיום בבית הספר התיכון של דייזי‏ ‏‏17 במאי, 2015 -‏‏
‏‏‏אישית, אני לא יודע מה קרה‏ ‏‏עם הבחורים מאז הלילה ההוא.‏‏
‏‏אבל יש לי הרגשה‏‏
‏‏‏שבגלל שהם לא היו צריכים לעבור‏ ‏‏את אותו חרא שאני עברתי,‏‏
‏‏אבל לא היה להם זמן להרהר על מי הם כאנשים‏‏
‏‏אחרת הם היו באים ונוטלים אחריות.‏‏
‏‏בכנות, בנקודה הזו בחיים שלי,‏‏
‏‏‏אני אפילו לא יכולה לזהות את האדם‏ ‏‏שהייתי לפני ארבע שנים.‏‏
‏‏באיזשהו שלב, רק רציתי נקמה‏‏
‏‏וזה כל מה שרציתי,‏‏
‏‏אבל הרבה יותר קשה‏‏
‏‏לחיות חיים מלאי שנאה, אז תיארתי לעצמי,‏‏
‏‏בשלב מסוים, אמרתי, "סיימתי לכעוס על כולם,‏‏
‏‏ולכעוס כל הזמן, ולהיות מלאת רגשות.‏‏
‏‏‏אני רוצה להיות שמחה‏ ‏‏ולהמשיך הלאה עם החיים שלי."‏‏
‏‏אז זה פחות או יותר מה שעשיתי.‏‏
‏‏וזה לא תמיד אומר לשכוח את העבר,‏‏
‏‏זה פשוט אומר לסלוח לעבר.‏‏
‏‏דייזי קולמן קיבלה מלגת ספורט‏‏
‏‏ממיזורי וואלי קולג'.‏‏
‏‏‏- טקס הסיום של תיכון סרטוגה‏ ‏‏4 ביוני, 2015 -‏‏
‏‏‏הכיתה המסיימת של 2015 מעניקה‏ ‏‏דיפלומה של כבוד לאודרי טיילור פוט.‏‏
‏‏- ושינגטון -‏‏
‏‏פחדתי מאוד לדווח על זה‏‏
‏‏כי התעמרו בי, נידו אותי, איימו עליי.‏‏
‏‏‏מצאתי את הקול שלי כשהחלטתי‏ ‏‏לחשוף את פניי בריאיון הראשון שלי.‏‏
‏‏הבחורים הקליטו וצילמו את התקיפה המינית,‏‏
‏‏ואז הפיצו אותם ברשת.‏‏
‏‏לבסוף, אחרי שלא הבינו אותי במשך שנים,‏‏
‏‏‏ואחרי שהרגשתי כל כך הרבה כאב‏ ‏‏ולגמרי שנאתי את עצמי,‏‏
‏‏‏החלטתי שאם אף אחד‏ ‏‏לא הולך לדבר על זה, אני כן.‏‏
‏‏‏מאחר וחבריי לא הגנו עליי,‏ ‏‏אני מפצירה באנשים אחרים לדבר,‏‏
‏‏בגלל שאי אפשר להתעלם מצבא של קולות.‏‏
‏‏‏ואני רוצה לראות אנשים מגנים‏ ‏‏על אחרים שהותקפו.‏‏
‏‏‏בגלל שהמילים של האויבים שלנו‏ ‏‏אינן גרועות כמו השתיקה של החברים שלנו.‏‏
‏‏תודה לכם.‏‏
‏‏- דייזי קולמן עדכנה את תמונת הפרופיל שלה -‏‏
‏‏- #אניג'יידה -‏‏
‏‏- עבור אודרי -‏‏
‏‏- ופייג' -‏‏
‏‏‏- ודילייני‏ ‏‏וסוואנה -‏‏
‏‏‏- ורייצ'ל וג'יידה‏ ‏‏ואלה ופלונית אלמונית -‏‏
‏‏- וג'יין_דו וג'ון_דו -‏‏
‏‏‏- בני נוער נמצאים בסיכון הגבוה ביותר‏ ‏‏לאונס ותקיפה מינית. -‏‏
‏‏- הנשים הצעירות אשר הופיעו בסרט זה -‏‏
‏‏‏- הן בין הבודדות‏ ‏‏שסיפרו את סיפורן בפומבי. -‏‏
‏‏- רוב הנפגעות בוחרות להישאר אנונימיות. -‏‏