חלק שני - פרסטרויקה
פרק רביעי
הפסק לזוז!
ארץ האלף-בית.
כאן היהודים חיו כשהגיעו לראשונה.
עכשיו, 100 שנים מאוחר יותר, המקום אליו
נכדיהם הדפוקים יותר הולכים.
זו התקדמות?
- זה בלגן נוראי. - זה קצת מלוכלך.
זה מבולגן, לא מלוכלך.
ישנו הבדל חשוב: זה אבק, לא לכלוך.
כימיקלים, מינרלים, לא אורגני, לא כמו חיידקים, יותר כמו...
- אני יכול להוריד לך את העניבה? - לא, חכה, אני מרגיש לא בנוח, למעשה.
גם אני, למעשה.
הרגשת אי נוחות מדליקה אותי.
החבר שלך.
הוא חולה.
אנחנו יכולים להגן על כל מה שנוזל בלטקס.
אנחנו יכולים למרוח את הגוף שלנו בנונאוקסינול-9,
מין כימי בטוח.
מבולגן, אבל לא מלוכלך.
תראה, אני רוצה, אבל אני לא רוצה להתחנן.
- בחייך, בבקשה. - לא, אני צריך ללכת.
ממהר הביתה לאישה.
גברים נשואים, לפני שיטוט באזור רמבל,
צריכים להוריד את טבעת הנישואין שלהם.
לך, אם אתה הולך.
אני לא נשאר.
אילו מי גילוח אלה?
פברג'ה.
מאוד גברי, מאוד של נוער תיכון הטרוסקסואלי.
פברג'ה.
- אתה מריח נחמד. - גם אתה.
ריח הוא תופעה פיזיולוגית מדהימה במורכבותה
ולא מוערכת דיה,
הקשורה לסקס באופן בלתי ניתן להסבר.
לא ידעתי את זה.
זה כך, האף הוא למעשה איבר מין.
- אתה יודע מה זה ריח? - כן, זה איזה סוג של... לא.
הוא עשוי ממולקולות של מה שאתה מריח.
חלק ממך, היכן שאתה פוגש את האוויר,
נישא באוויר.
מולקולות קטנות של ג'ו.
במעלה האף שלי.
ריח וטעם.
קודם האף, אחר כך הלשון.
הם עובדים כצוות, רואה. האף אומר לגוף,
ללב, למוח,
לאצבעות, לזין,
מה הוא רוצה, ואז הלשון חוקרת.
מלח.
ברזל.
חמר.
כלור.
נחושת.
אדמה.
איזה טעם יש לזה?
זרע.
מה?
לילה.
הישאר.
כן.
לואיס...
מילים הן הדבר הגרוע ביותר. נשום. הרח.
בוא נפסיק לדבר.
או אם אתה חייב לדבר, דבר גסויות.
לעזאזל. תראה את זה.
האורגזמה הראשונה מזה חודשים, וישנתי תוך כדי.
עשר מזרח.
היה לי חלום רטוב.
- דוגמן התחתונים של קלווין קליין? - זו היתה אישה.
אתה הופך להיות סטרייט?
לא אישה רגילה.
גרייס ג'ונס?
- מלאך. - כמה נפלא.
אני מפחד וגם מלא ב...
אני לא יודע, שמחה או משהו.
תקווה.
- אתה האח התורן? - יו.
- אתקשר אליך חזרה, מישהו מטריד אותי. - ג'ה טאם.
- אתה האח התורן? - יו, אמרתי.
למה אתה לבוש ככה?
אתה לא אוהב את זה?
אחים אמורים ללבוש לבן.
רופאים אמורים להיות בבית בווסטצ'סטר, ישנים.
אשפוז חירום, חדר 1013. אלו הגיליונות.
התחל באינפוזיה, גאמה ג'י, והוא יזדקק לסי. טי. אם.
- הקרנה בבוקר, אז... - סרטן הכבד? אונקולוגיה בקומה השישית.
- זו הקומה הנכונה. - כתוב סרטן הכבד.
לא מזיז לי מה כתוב.
אמרתי שזו הקומה הנכונה. הבנת?
רגזן.
הוא אדם חשוב מאוד.
בסדר, אז אסור לי להתבלבל עם התרופות שלו?
אחזור בבוקר.
נסיעה בטוחה.
אידיוט.
נסתרות דרכי האל.
לך מכאן, אתה.
אין לי מה לומר לך.
אני רק עושה את העבודה שלי.
אני רוצה אח לבן.
זו זכותי החוקתית.
אתה בבית חולים, אין לך זכויות חוקתיות.
תמצא את הוריד, אידיוט.
אל תתחיל לנעוץ לי את המחט הזו ביד
עד שתמצא את הוריד, או שאני אתבע אותך
כך שיעקלו לך את השיניים, אידיוט שחור דפוק.
היזהר.
אל תדבר כך כשאני מחזיק משהו כל כך חד.
או שאני עלול להחליק ולתקוע לך אותו בלב, אם יש לך לב.
הו, יש לי. שריר קשוח, לעולם לא מדמם.
אני בטוח.
אני מזריק אינפוזיה זמן רב. אני אכניס את זה כל כך בקלות שתחשוב שנולדת עם זה,
או שאני יכול לגרום לזה להרגיש כאילו חיברתי לך חומר פותח צינורות.
אז תהיה נחמד אלי,
או שתצטער על כך מאוד עד הבוקר.
- נחמד. - נחמד ושקט.
הנה.
כואב לי.
אני אביא לך משכך כאבים.
- זה ירדים אותי? - אני בהחלט מקווה.
אז דחוף את זה לתחת.
כאב הוא כלום. כאב הוא חיים.
שיר את זה, מותק.
כן?
כשעשו לי מתיחת פנים,
גרמתי לרופא המרדים להשתמש בהרדמה מקומית.
הרים לי את כל הפנים כמו מפית אוכל.
הייתי ער לגמרי כדי לראות את זה.
שטויות, אף רופא לא היה מסכים לזה.
אני יכול לגרום לכל אחד לעשות מה שאני רוצה.
למשל, בוא נהיה חברים.
אנו נתגבר
יהודים וצבעונים, קואליציה ליברלית היסטורית, נכון?
כלומר, האנשים שלי היו הראשונים שמכרו בקמעונות לאנשים שלך.
אנשיך היו הראשונים שאנשיי יכלו להרשות לעצמם להעסיק
כדי שינקו את החנות בשבת בבוקר.
וכולנו החזקנו ידיים, נסענו באוטובוס לסלמה.
לא אני, כמובן. אני לא נוסע באוטובוסים, אני נוסע במוניות.
אבל דבר אחד בקשר לאמריקני השחור הוא
שמעולם הוא לא הפך קומוניסט.
היהודים המפסידנים כן, אבל לכם, לכם היה את ישו.
האדומים מעולם לא השפיעו עליכם. אני מעריץ את זה.
בגיליון שלך לא הוזכר שאתה הוזה.
אני מטורף.
שב, דבר.
אני מעדיף למצוץ את המוגלה מתוך פצע.
אני מעדיף לשתות מאסלה ברכבת התחתית.
תודה על ההצעה לשיחה, אבל אני מעדיף שלא.
למען השם, מה אני צריך לעשות, להתחנן? אני לא רוצה להיות לבד.
אני שונא בתי חולים ואחיות.
הם בזבוז זמן. חולשה ובזבוז.
אני רוצה להרוג את...
הם לא יכולים להרוג את זה, נכון?
לא, זה פשוט מדי.
הוא מזהה את עצמו.
קשה להרוג משהו כשהוא יודע מה הוא. כמו כיני ערווה.
- היו לך פעם כיני ערווה? - לא עניינך.
חטפתי פעם סופר כינים מאיזה ילד.
זה לקח 20 שטיפות של קוול,
ולבסוף גילוח, כדי להיפטר מהממזרים הקטנים.
שום דבר לא יכול היה להרוג אותן. וכל פעם שגירד לי, חייכתי,
כי למדתי לכבד אותן.
הכינים הבלתי ניתנות להריגה הללו. כי למדתי לזהות אותן.
תת חיים נחושים.
כמוני.
ראית הרבה גברים עם זה?
הרבה.
אז איך אני נראה, יחסית?
הייתי אומר שאתה בצרות.
אני עומד למות בקרוב?
זו היתה שאלה.
כנראה. כנראה שכן.
אני מעריך כנות, שיהיה.
אם אחיה, אוכל לתבוע אותך.
מצוקה נפשית, את כל בית החולים.
אבל אני לא בעל דעות קדומות.
אני לא אדם בעל דעות קדומות.
לא, הבחורים הגזעניים האלו, שוטים.
מעולם לא הייתי זקוק להם.
קשוחים מדי.
אתה צריך לפקוח עין כדי לראות היכן האויב האמיתי נמצא.
אני שומר את השנאה שלי למה שנחשב.
ואני חושב שזה רעיון טוב. דבר טוב לעשות, כנראה.
כן.
תראה, לא שמעת את זה ממני, ואני לא מחבב אותך,
אבל תן לי לומר לך דבר או שניים.
יש להם תור להקרנה בשבילך מחר, בשביל הפצעים הממאירים,
ואתה לא רוצה את זה. הקרנות יהרגו את תאי ה-טי שלך,
ואין לך מספיק שאתה יכול להרשות לעצמך לבזבז.
אז תגיד לרופא לא תודה על ההקרנה.
הוא לא ירצה להקשיב.
שכנע אותו, או שהוא יהרוג אותך.
אתה רק אח. למה שאקשיב לך
במקום לרופא הלבן המוכשר והיקר שלי?
הוא לא מתרומם, אני כן.
אל תקרוץ לי.
אמרת דבר או שניים. אז זה אחד.
אני לא יודע איזה חוטים משכת כדי להיכנס לרשימה הניסיונית של אזידותימידין.
יש לי דרכים משלי.
היזהר מכפול הסמיות.
הם ירצו שתחתום על משהו שאומר שהם יכולים לתת לך אם. אן. אם
במקום התרופה האמיתית. אתה תמות, אך הם יקבלו
סטטיסטיקות שיוכלו לפרסם ב ז'ורנל הרפואה של ניו אינגלנד.
לא תוכל לתבוע אותם כי חתמת. אם לא תחתום, אין כדורים.
אז אם נשארו לך חוטים, תמשוך בהם.
כולם עוברים דרך כפול הסמיות, ועם זה
הזמן נגדך. אתה לא יכול להרשות לעצמך תרופות דמה.
אתה שונא אותי?
- כן. - אז למה אתה מספר לי את זה?
הלוואי וידעתי.
אתה אח שלומיאל מתרומם מפחיד.
אני חושב שאין לך סיבה לרצות לעזור לי.
תחשוב על זה כעל סולידריות. מתרומם אחד למשנהו.
עוד דיבורים כאלו, ילד, ותהפוך
ביג מק באיסט הל לפני מחר בערב!
ותביא לי טלפון אמיתי!
עם כפתור המתנה.
כלומר, תראה את זה, קו אחד מסכן?
איך אני אמור לבצע פעולות גופניות בסיסיות עם זה?
לעזאזל.
הלו, מי זה?
מרכזיה.
תני לי קו חוץ.
אז חייגי בשבילי.
זה מקרה חירום רפואי, מותק, חייגי את המספר המזורגג,
- או שאחנוק את עצמי עם חוט הטלפון! - בסדר!
אזור חיוג 202,
3116-244.
הלו, את מרטין הלר.
הי, מרטין.
כן, אני יודע מה השעה. לא יכולתי לישון, אני עסוק בלמות.
הקשב, מרטין.
הכדורים האלו שאני נוטל?
אתה יודע, הכדורים האלו...
איך קוראים להם, אזידו...
כן, איי. זי. טי.
אני רוצה מלאי פרטי משלי, מרטין.
של תרופה אמיתית, רצינית,
שאני שולט בה כאן בחדר איתי.
לא תרופת דמה.
לא, אני לא טוב במבחנים, מרטין, אני מעדיף לרמות.
שלח לי את הכדורים שלי עם זר החלמה מהירה מיד,
או שאצלצל לסי. בי. אס, ואשיר למייק וואלאס שיר.
'אתה מכיר את הבלדה על אולי נורת
וקרן הקונטרה הבלתי חוקית והסודית שלו?
אתה חושב שאתה יודע כל מה שאני יודע. אפילו אני לא יודע כמה אני יודע.
חצי מהזמן אני פשוט ממציא, וזה מתברר כנכון.
'למדנו את הטריק הזה בשנות ה-50.
מחר, עלוב שכמוך, מוצץ, דפוק,
חסר חשיבות, חרא מיובש,
חבילה גדולה ויפה של תרופות לדוד רוי,
או שאעביר אותך דרך שבעת מדורי גיהינום.
לעזאזל!
האבוב.
הכלי הרשמי של המסדר הבינלאומי של סוכני הנסיעות.
אם הברווז היה ציפור שיר, כך הוא היה נשמע.
מאנפף, עזוב,
הקריאה של דברים נודדים.
קר לי.
אני קופאת.
מה קרה להתחממות כדור הארץ?
איפה השגת את זה?
מיער האורנים האנטארקטי הגדול, ממש מעבר לגבעה.
אין יערות אורנים באנטארקטיקה.
זה אשוח כחול.
אין אשוח כחול ב...
כרסמתי את האורן הזה בשיניי.
כמו בונה.
אני רעבה, לא אכלתי במשך שלושה ימים.
אני אשתמש בזה לבנות משהו.
אולי אש.
מזל שהבאתי את אלו.
- השלג יימס. - שיימס.
אני לא מבינה למה אני לא מתה.
כשלבך נשבר, אתה צריך למות.
אבל עדיין נשאר שאר הגוף.
ישנם החזה ואברי המין...
הם טיפשים באופן מדהים, כמו תינוקות או כלבים נאמנים.
הם לא מבינים, הם רק רוצים אותו.
רוצים אותו.
האסקימוסי חזר.
אני יודעת.
רציתי אסקימוסי אמיתי, מישהו קר ואמין.
אסקימוסי לבוש בפרוות כלבי ים.
לא את זה. זה רק איזה עורך דין, רק...
היי, חברה.
היי.
חיפשתי אותך. הייתי בכל מקום.
ובכן, מצאת אותי.
לא, אני לא מחפש עכשיו.
אני מניח שאני עובר הרפתקה.
- עם מי? - לא מישהו שאת מכירה.
גם לא מישהו שאני מכיר.
- זה כיף? - כיף מפחיד.
אני יכולה לבוא איתך? זה כבר לא עובד, קר לי.
- לא הייתי רוצה שתראי. - אתה חושב שזה גרוע ממה שדמיינתי?
- זה לא. - אני צריך ללכת.
ממזר. אתה כבר לא אוהב אותי.
- זה לא נכון, הרפר. - אז תחזור!
אני לא יכול.
בלוז למות גן העדן.
ניסיתי לומר לך. אין אסקימוסים באנטארקטיקה.
לא. גם אין עצים.
אז מאיפה השגת את זה?
מהגן הבוטני. זה ממש שם.
גן פרוספקט.
- אנחנו עדיין בברוקלין, אני מניחה. - הנה החוק באמת.
נתפסתי.
לעזאזל. איזו חופשה מחורבנת.
אני לא בטוח בקשר לזה...
הדלק את האורות!
למען השם, אני לא נראית כמו אמא שלו?
מעון משפחת פיט.
לא, הוא יצא.
- זו אמא שלו. - את יודעת היכן הוא?
אין לי מושג איפה הוא.
אין לי מושג. אתה יכול ללכת עכשיו.
באמת הייתי רוצה שתלך.
אז הוא... לא, זה היה אב הבית.
בני היה אמור לפגוש אותי בשדה התעופה.
אני לא מחכה לאף אחד יותר משלוש שעות ושלושת רבעי השעה, אז הוא...
מה?
הו, אלוהים.
חכה. שוטר, אני לא...
היא מה?
עץ אורן?
למה שהיא תלעס...
אין לך זכות לצחוק על זה. הפסק עם זה מיד.
זה מכוער.
אני לא יודעת היכן זה. הרגע הגעתי מסולט לייק
ובקושי מצאתי את ברוקלין.
אני אקח מונית.
כן, כמובן, עכשיו.
לא לבית חולים.
אנחנו לא צריכים את זה. היא לא משוגעת, היא רק מוזרה.
תאמר לה שאמא פיט מגיעה.
- זה היה מגעיל. - זה היה אלוהי.
הוא היה אחד מהדראג הגדולים. הוא לא יכל להיקבר כמו אזרח.
עם ניצוצות וניחוחות הוא הגיח לעולם,
ועם ניחוחות וניצוצות הוא עזב, וכל הכבוד לו.
חשבתי שעשרים אבלות סיציליאניות מקצועיות זה קצת יותר מדי.
דראג קווין גדול, ממש סיפור.
המופע המגוחך הזה שם,
פשוט פרודיה על לוויה של מישהו שבאמת נחשב.
אנחנו לא נחשבים. מתרוממים.
אנחנו פשוט חלום רע של העולם האמיתי,
והעולם האמיתי מתעורר.
והוא מת.
לאחרונה, מותק, הפכת מוזר מאוד.
תשתחרר כבר.
אני מתנצל. זו היתה רק לוויה.
סיבה למסיבה מזורגגת.
מצטער אם אני לא מצטרף אליכם, המכורים-למוות,
שמחים לאיד על השרדותכם לנוכח
פטירתו המכוערת. שלא כמוכם, אין לי על מה לשמוח לאיד.
לא חשוב.
ואתה נראה כמו מורטישיה אדמס.
- כמו חרון אפו של אלוהים. - כן.
זה האפקט הרצוי. העיניים שלי דפוקות.
דפוקות, איך?
הכל נסגר עלי, מוזרויות בפריפריה.
- ממתי? - במשך שלושה שבועות.
מאז הלילה ההוא...
ומה הרופא אומר?
- לא הלכתי לרופא. - למען השם, למה?
מצבי השתפר לפני כן.
אתה זוכר את החלום הרטוב שלי?
המלאך?
- זה לא היה חלום. - כמובן שזה היה.
לא, אני לא חושב כך. אני חושב שזה באמת קרה.
אני נביא.
מה אמרת?
ניתנה לי נבואה, ספר. לא ספר פיזי.
או שהיה ספר, אבל הם לקחו אותו חזרה,
אך איכשהו עדיין יש בי את הספר הזה. נבואה.
זה באמת קרה. אני כמעט לגמרי בטוח בזה.
- תפסיק להסתכל עלי כמו... - אתה מפחיד אותי.
זה קרה אחרי שלואיס עזב אותי,
היו לי לילות נוראים, ואז...
אז?
ואז היא הגיעה.
ברכות, נביא!
המלאכה הגדולה מתחילה.
השליחה הגיעה.
הו, אלוהים! יש משהו באוויר! משהו!
אני ציפור אמריקה.
הנשר הקירח,
נסיכות היבשת,
לומן, זרחן, פלואור, נר.
אני פורשת את כנפיי,
פלדה קורנת בברכות, פרושה לפניך.
פריור וולטר.
צאצא רחוק, מוכן היטב.
לא, אני לא מוכן לכלום. יש לי הרבה מה לעשות, אני...
נביא אמריקני, הלילה תהפוך לעין אמריקה
הנוקבת לב אמריקני אפל החושק באמת,
דובר האמת הגדול,
המוח היודע, לשון הארץ,
נביא!
קישתה! את מפחידה אותי!
עופי לי מהחדר, בבקשה!
הו, בבקשה.
בבקשה.
עכשיו, הוצא ממקום מחבואם
את האמצעים הנבואיים הקדושים.
את מה?
הוצא ממקום מחבואם את האמצעים הנבואיים הקדושים.
- חלומותיך חשפו אותם בפניך. - איזה חלומות?
היו לך חלומות שחשפו בפניך...
לא היה לי חלום שאני זוכר מזה חודשים.
לא היו לך חלומות...
אתה בטוח?
- כן, ובכן, שני בני פריור המתים... - לא, לא השליחים, לא הם.
חלומות אחרים, אמצעים. בטוח היו לך...
רק רגע.
זה חלום, מן הסתם. אני חולה אז...
בסדר, זה חלום די מוזר, אך עדיין.
שקט! נביא, רק רגע, בבקשה, אני...
הבלגן פשוט...
הוא אומר שלא היו לו...
כן!
במטבח. מתחת לרצפה. מתחת לכיור.
את רוצה שאשבור את ריצפת המטבח?
הבא את או גרזן,
או איזה כלי להסיר את האריחים והטיח,
והוצא את האמצעים הקדושים.
אין סיכוי! התקרה גרועה מספיק!
אני אאבד את חוזה השכירות! אאבד את כספי הפיקדון!
אני אעיר את השכנים למטה, הכלב ההיסטרי שלהם...
- עשי זאת בעצמך. - היכנע!
היכנע לרצון גן עדן!
מה עשית...
מה...
והנה, הנביא הובל בידי חלומותיו
למקום המחבוא של האמצעים הקדושים ו...
תיקון בכתוב.
המלאכית עזרה לו להוציאם,
על שום גופו החלש, שלא כמו כוח רצונו.
סדקת את המקרר.
בטח שחררת ענן שלם של פחמן פלואורי.
זה רע לסביבה!
זעמי מבעית כשם שהופעתי נשגבת.
פתח את המזוודה.
הו, תראי את זה.
כאילו וואו, לגמרי קדום.
הו, אלוהים, לא!
- זה היה נורא, אני לא רוצה לראות את זה. - הוצא את הספר.
ממועצת נסיכות היבשת
אשר נפגשה בזמן זה של משבר ובלבול,
השמים כאן מושיטים יד לאסון.
ובמגע איתך, נוגעים בכל הארץ.
אבני העתיד.
פתח אותי, נביא.
אני הספר.
- קרא. - חכי.
איך...
איך יש לי זקפה כזו? זה קשה מאוד להתרכז.
התקשחות הפין שלך חסרת חשיבות.
- ובכן, אולי לא בשבילך, אבל... - קרא!
אתה בשר ותו לא.
אני הבשר המוחלט. תשוקה צרופה, כובד העור.
מה גורם למנוע הבריאה לפעול? לא פיזיקה,
אלא התלהבות גורמת לפעולתו.
הדופק.
המשיכה.
הפעימה.
הבעבוע.
סלחי לי לרגע. רק רגע. בסדר.
זקפה, התרחבות,
בליעה, זרימה.
היקום בוער בפליטה מלאכית.
מה את אומרת.
השמים פורטים על אורגזמה שמימית, היאבקות בוערת,
השילוב הקליל של הסדר העליון,
אינסופי, ממושך!
זרימת הדם של הבריאה!
ייחום קדוש!
פתח קדוש!
אקסטזה בשמים!
אמן.
הו, אלוהים!
הגוף הוא הגן
של הנשמה.
מה זה היה?
פלזמה אורגזמית.
כן, ללא ספק.
וואו, רגע. סליחה, בבקשה.
- זיינת את המלאכית הזו? - היא זיינה אותי, היא...
ובכן, יש לה שמונה פותים.
הם אנדרוגינוס, למעשה,
והם נהגו להזדווג ללא הרף לפני...
הם חיים בגן עדן, עיר שנראית כמו סן פרנסיסקו,
ויש שם רעידות אדמה, או יותר נכון, רעידות שמים.
היוצר שלנו, אדוננו השתעמם מאתנו,
שירנו וזנותנו.
בחפשו אחר משהו חדש, אלוהים פיצל את העולם לשניים
ויצר אתכם.
בני אנוש.
חד מיניים, נקבה, זכר.
בכך שיצר אתכם, אבינו אוהבנו
חשף את הפוטנציאל הרדום של הבריאה לשינוי.
בכם החל וירוס הזמן!
"וירוס הזמן"?
על ידי יצירת האדם, אלוהים כנראה הניע
פוטנציאל הקיים בתכנון לשינוי, לאירועים מקריים
של תנועה קדימה.
כשהגזע האנושי החל להתקדם, לנדוד, להתערבב,
הכל החל להתפרק.
זה החל כרעידה בגן עדן.
אז הקידמה האנושית...
נדידה, מדע, תנועה קדימה...
...מרעידה את גן עדן.
אתם חושבים ואתם מדמיינים.
נודדים, חוקרים,
וכשאתם עושים זאת, גן העדן עצמו רועד ומתבקע!
קידמה, תנועה,
מרעידים אותו!
אלוהים?
הוא החל לעזוב אותנו.
משועמם ממלאכיו, מכושף בידי האנושות.
בחיקוי בזוי שלכם, יצירתו פחותת הערך מכל,
הוא החל לצאת למסעות מבלי לדעת לאן.
רעידה אחר רעידה, עזיבה אחר עזיבה,
צניעות מגעילה וחוסר ארגון.
ואז ב-18 באפריל, 1906, ביום הזה...
אפריל 1906..
רעידת האדמה הגדולה בסן פרנסיסקו, נכון?
...ביום הזה, מלך היקום...
עזב.
הוא נטש.
ולא חזר.
- נטש. - כן.
אני מריח מוטיב.
האדם שעזב.
ובכן, זה עלה בדעתי, לואיס...
אפילו עכשיו, אם הוא יחזור...
הקשב לחברה שלך. אני חושב שהגיע הזמן לשחרר אותו.
זה לא מה שהמלאכים חושבים.
הם חושבים שזה הרחיק לכת. יותר מדי אובדן, זה מה שהם חושבים.
עלינו לעצור איכשהו, לחזור לאחור.
אבל לא כך העולם עובד, פריור. הוא מסתובב רק קדימה.
כן, אבל קדימה לאן?
אתה בטח מבין לאן אנחנו מתקדמים.
לפני שהחיים על כדור הארץ יהפכו לבסוף בלתי אפשריים,
הם יהפכו, זמן רב לפני כן,
לקשים מנשוא.
אתם הברחתם אותו.
עליכם להפסיק לזוז!
- להפסיק לזוז? - אתם לא יכולים להבין.
אתם יכולים רק להשמיד.
אתם לא מתקדמים. אתם רק רומסים!
ילדים עיוורים מסכנים, נטושים על הארץ.
מגששים, מפוחדים, תועים
בשדות הקטל,
מעל גופות ההרוגים.
אין ציון חוץ מאשר היכן שאתם.
אם אינכם יכולים למצוא את משאלות לבכם בחצר ביתכם,
מעולם לא איבדתם אותן מלכתחילה?
הסתובבו. החזירו את הדברים לקדמותם.
עד שהוא ישוב.
בבקשה.
בבקשה, מלאך או חלום, מה שלא תהיי,
אני לא מבין את מהות הביקור הזה!
אני לא מבין מה את רוצה ממני. אני לא נביא. אני אדם חולה ובודד.
ומה את?
באת להציל אותי או להשמיד אותי?
להפסיק לזוז, זה מה שאת רוצה? עני לי!
- את רוצה שאמות. - כן.
לא. כן.
זה לא בכתוב. לא נסטה עוד.
אני רוצה שתלכי.
נמאס לי שמנצלים אותי מינית,
שנוטשים אותי, מדביקים אותי, דופקים אותי!
ועכשיו, מעונה בידי מלאכית מבולבלת וחסרת אחריות!
איזו... עזבי אותי לנפשי!
לא תוכל להתחמק מתפקידך, יונה.
התחבא ממני במקום אחד, תמצא אותי במקום אחר.
אני במורד הדרך,
מחכה לך.
אתה מכיר אותי, נביא.
לבך המוכה, מדמם חיים ביקום הפצעים,
קבל את הספר כעת.
עליך, בך, בדמך אנו כותבים,
כתבנו, קיפאון.
הסוף.
- היית יותר מדי זמן לבד. - לא מבחירה. דבר מכל זה אינו מבחירה.
זה גרוע יותר מטירוף.
מה, אל תנדוד, אל תתערבב? זו רשעות.
חלק מאתנו לא ממש בחרו לנדוד.
אני לא חושב שאתה צריך להיעלב. לא המצאתי את זה. זה ניתן לי.
ניתן, בידי מי, פריור? זה ממך, מה זה עוד יכול להיות?
- משהו אחר. - זה טירוף.
- אז אני מטורף. - אתה לא מטורף.
- זו לא היתה מלאכית. - אז אני מטורף.
כל העולם מטורף, למה לא אני?
השנה 1986, ישנה מגיפה, חצי מהחברים שלי מתים,
ואני רק בן 31.
וכל בוקר כשאני מתעורר, אני חושב שלואיס לידי במיטה,
ולוקח לי כמה דקות להיזכר שזה אמיתי.
זה לא רק חלום נוראי ובלתי אפשרי. אז אולי אני באמת משתגע.
כדאי שלא. כדאי שלא תשתגע.
זה לא שיטיון, וזה לא אמיתי. זה...
זה רק אתה, פריור, מפחד מהבאות.
מפחד מהזמן.
ואתה כל כך רוצה לחזור לאחור שקראת למלאך.
- קצת נחמה, איזה מלאך. - איזה ריאקציונר קוסמי.
אבל אין שום מלאך. אתה שומע אותי?
אני?
אני יכול להתמודד עם כל דבר, אבל לא שזה יקרה לך.
אולי אני באמת נביא.
לא רק אני, כל מי שגוסס עכשיו. אולי קיבלנו את וירוס הנבואה.
עמוד, חדל מעמלך.
אולי העולם הבריח את אלוהים מגן עדן, המיט על עצמו את זעמם של המלאכים.
אני מאמין שראיתי את סוף הדברים.
ומאחר שראיתי, אני מתעוור, כפי שקורה לנביאים.
זה נשמע לי הגיוני.
ואם אני שונא את גן עדן, הדרך היחידה שלי להתנגד היא לברוח.
בסדר, ענה לי על זה.
איך דת קנאית תאוקרטית,
יכולה להיות חלק מדמוקרטיה חילונית פלורליסטית?
אני לא מאמין שאתה מורמוני.
אני לא מאמין שבזבזתי שלושה שבועות במיטה עם מורמוני.
בוקר טוב.
- למה לא סיפרת לי? - סיפרתי.
כן, אחרי ששאלתי אותך.
חשבתי שאתה פרוטסטנטי, או משהו.
ובכן, אני לא.
- ישנת טוב? - לא.
אבל אתה עורך דין, אתה עורך דין רציני.
הפקיד הראשי של המשרד הראשי של בית המשפט העליון הוא מורמוני, לואיס.
אני לא אוהב כתות.
כנסיית ישוע הקדוש של הקדושים החדשים היא לא כת.
כל דת בת פחות מ-2,000 שנים היא כת.
ואני מכיר אנשים שיחשיבו את זה נדיב.
למה זו כזו הפתעה?
אני יודע. רוב הגברים שאני נכנס איתם למיטה מסתברים כ...
כמובן שזו הפתעה!
חשבתי שכולכם במערב איפשהו במישורי המלח.
וקקטוסים. מתחולל כאן איזה סוג של עקירה עמוקה.
זה מפחיד ואתה הסתרת את זה ממני.
לואיס, אני אוהב אותך.
- לא, אתה לא. - כן, אני אוהב.
אתה חושב שאתה אוהב, אבל זה רק עניין הבתולים הגבריים.
לא, אני אוהב, מעולם לא הרגשתי...
מעולם לא רציתי משהו כל כך חזק. מעולם...
אני אוהב אותך.
לא, אתה לא, אתה לא יכול. עברו רק כמה שבועות.
לוקח שנים על שנים להתאהב. ארבע וחצי שנים לפחות.
אתה ואני, לואיס, אנחנו דומים. שנינו רוצים את אותו דבר.
אנחנו צריכים לדבר.
אין רישומים! מה אתה, חירש?
אמרתי לך, אין לי רישומים בשביל הוועדה המחורבנת הקטנה שלהם.
לא כך אני עובד, אני לא...
כן, הרשימות האלו אבדו. נשרפו, נזקי מים, אני לא יודע.
הקאתי היום 15 פעמים. ספרתי.
על מה את מסתכלת? 15 פעמים.
נתק. אני צריך לראות שאתה נוטל את הכדורים.
הלימוזינה? למען השם! זוכיתי פעמיים מזה.
מה הם מנסים לעשות, להרוג אותי עם ההטרדה הזו?
עשיתי דברים בחיי, מעולם לא הרגתי מישהו.
פרט לך, וזה הגיע לך.
עוף מכאן. כן.
עכב אותם!
הם לא יכולים להתחיל מחר אם לא נופיע, אז אל תופיע.
- אחזיר למרשעת את הכסף, רק... - הנח את הטלפון!
תמצוץ לי, אמא תרזה!
- זה עניין של חיים ומוות. - הנח את הטלפון.
אם תיגע בטלפון אנשוך אותך. ויש לי כלבת.
מעכשיו והלאה אני מספק את הכדורים שלי.
כבר אמרתי להם לדחוף את הסוכריות שלהם ללוזרים בהמשך המסדרון.
כדורים משלך.
בלי כפל הסמיות, זוכר? ציפור קטנה הזהירה אותי.
אלוהים!
אלוהים, ההתכווצויות האלו.
עכשיו אני מבין למה נשים משתוללות פעם בחודש.
לעזאזל!
יופי, גרמתי לה לצחוק.
אני לא בוטח בבית החולים הזה.
מבחינתי, ליליאן הלמן המזורגגת מחליפה כדורים במרתף.
רק רגע, היא מתה, לא?
הו, אלוהים, זיכרון.
הי, אתל, ליליאן לא מתה? ראית אותה שם למעלה?
אישה מכוערת, אף כמו...
כזה שאפילו יהודי צריך לדאוג עם פנים כאלו.
כן?
ראית מישהי שמתאימה לתיאור הזה בגן העדן לקומוניסטים?
היא לא מדברת איתי.
תראה אותה. היא חושבת שהיא שייכת למשמר המוות.
אל מי אתה מדבר?
- אני נוטל תרופות בעצמי. - אילו?
- אסיד משהו. - אזידותימידין?
לבריאות!
תרופה בטוחה ב-100 אחוז.
תן לי את המפתחות.
- הצלחת. - באופן מרשים.
ישנם אולי 30 אנשים במדינה שמקבלים את התרופה הזו.
עכשיו יש 31. תן לי את המפתחות.
ישנם 100,000 אנשים שצריכים אותה.
תראה אותך. הדרקון על אוצר הזהב.
- זה לא הוגן, נכון? - לא, אך כמו שג'ימי קרטר אמר, גם החיים.
אז תחזיר את העיניים החומות שלך בחזרה לראש, מותק.
אני לא מתרגש מחלוקה בלתי הוגנת של טובין בעולם הזה.
זו ההיסטוריה. לא אני כתבתי אותה.
למרות שאני מחמיא לעצמי שאני הערת שוליים. ואתה אח.
אז תן לי את התרופה ועוף מפה.
אם תחיה עוד 15 שנה, לא תבלע את כל הכדורים האלו. אני רוצה כמה.
- זה לא חוקי. - עשרה בקבוקים.
אני אדווח עליך.
יש מחסור באחים, אני באיגוד, אני לא מפחד.
- יש לי חבר שזקוק להם מאוד. - נאמנות. אני מעריץ את זה.
אבל לא.
- למה? - כי אתה דוחה אותי.
למה? עוד מעט תתחנן לזה.
למה? כי אני שונא אותך ואת החברים שלך.
זו הסיבה.
תן לי. אז אני חייב.
כזה הלם כשהחשבון יגיע.
ממה שקראתי, מעולם לא שילמת חשבון בחייך.
אף אחד לא עבד קשה יותר ממני.
כן, המצב קשה בכל מקום.
אתה מדבר על הגינות. אתה בא לכאן לחפש הגינות.
הם לא יכלו לפגוע בי כשהייתי עורך דין.
עכשיו כשאני גוסס, הם מנסים את זה.
זה הוגן? מה אני? אדם מת.
מה אמרתי?
אלוהים, אני לא זוכר כלום.
מת.
אני אדם מת.
אתה מצפה לרחמים?
אני מצפה שתתן לי את המפתחות ואז
- תעיף את התחת הכושון שלך מהחדר שלי. - מה אמרת?
- תעיף את התחת הכושון... - חתיכת חרא דפוק...
-...המתרומם והשחור שלך מהחדר שלי. -...פה מלוכלך, אנוכי...
- עבד! מונגולי! קוף! -...מוצץ זין, חזיר שחוט.
- יהודון. - עכשיו אתה מדבר.
- יהודון חמדן. - עכשיו אתה יכול לקבל בקבוק.
אבל רק אחד.
אלוהים, חשבתי שהוא אף פעם לא ילך.
מה את מתכוונת לעשות, לשבת שם כל הלילה?
רק עד הבוקר.
עם קריאת התרנגול את חוזרת לביצה?
לא, אני עולה על 705 ליונקרס.
יונקרס? מה לעזאזל יש ביונקרס?
ישיבות ועדת שלילת הרשיון. דיברת על זה כל השבוע.
- אני הולכת לצפות. - לא יתנו לך לעבור בדלת.
את בוגדת מורשעת שהוצאה להורג.
אעבור דרך קיר.
שדה שכמוך.
ערפדית מזורגגת.
הדבר הגרוע ביותר בלהיות חולה באמריקה, אתל,
זה שמעיפים אותך מהמצעד.
לאמריקנים אין מה לעשות עם החולים.
תראי את ריגן.
הוא כל כך בריא, שזה לא אנושי.
הוא בן 100 כבן יום. הוא חוטף כדור בחזה
ויומיים אחר כך הוא במערב, רוכב על פוני בפיג'מה.
כלומר, מי עושה את זה?
זו אמריקה.
זו פשוט לא מדינה לחלשים.
פרק חמש
מעבר לנלי
ברוכים הבאים לחדר הדיורמות במרכז המבקרים המורמוני.
אנו מקבלים אתכם בברכה.
אנו מקווים שתפיקו תועלת מצפייתכם.
שבו בנוחיות, הירגעו. המיצג יתחיל בעוד רגע.
נא להמנע מעישון, אכילה ושתיה...
משהו לא בסדר עם המכונה.
חשבתי שהגענו להבנה. את לא...
הבובה העיקרית. בובת האב הגדולה.
הוא ניראה בדיוק כמו ג'ו.
הגענו להבנה ששוב לא תאכלי כאן.
אז תתקני אותו. עשי שהוא ידבר.
הדימיון ממש מדהים.
אנו לא מאמינים לאף מילה שיוצאת מפיו
אבל הקול שלו מעורר בטחון.
יש לו סיפור לספר.
ההגירה. אגם סולט לייק הגדול.
זאת בדיחה, כמובן.
הם גוררים אותך דרך הגיהינום על הברכיים
וכאשר אתה מגיע לשם המים לא ראויים לשתייה.
מלח.
אכן, ארץ מובטחת. אבל איזו הבטחה מאכזבת.
- הרפר, את חייבת... - אני יכולה לשאול שאלה?
מה?
יש משהו שתמיד הפריע לי.
כולם חושבים ששם המלאך היה מורמון.
לא.
- שם המלאך... - אני יודעת, למדתי בכנסייה בימי ראשון.
- מורוני. - נכון.
המלאך מורוני.
אז למה אנחנו לא קוראים לעצמנו מורונים?
כדאי שתעזבי.
זהו מרכז מבקרים. אני מבקרת.
למבקרים רציניים. זו דת רצינית.
הם עושים לי טובה. הם נותנים לי לעבוד כאן בתור טובה.
רק כדי שיהיה לנו לאן ללכת מדי יום.
זה למענך, אבל את ממשיכה לעשות סצנות.
תראי איזה אי סדר.
- זה מיצבור אשפה. - הן לא אומרות שום דבר,
הבובה האחות והבובה האמא.
רק הפנים שלו נעות. זה לא ממש הוגן.
...יום אחר יום עד...
עד מה?
את נשמעת בדיוק כמוהו. את אפילו חורקת בשינייך כמוהו.
אם הייתי יכולה להביאו חזרה הייתי חוזרת לסולט לייק מחר.
את לא יכולה לחזור לסולט לייק. מכרת את ביתך.
חמותי, היא מכרה את ביתה.
הבן שלה מתקשר ואומר לה שהוא הומו, ומה היא עושה?
היא מוכרת את ביתה. והיא קוראת לי משוגעת.
מקומך בעולם הזה קטן יותר משלי, אם זה אפשרי.
אני מתקשרת ומתקשרת.
הוא לא עונה.
ניסיתי לדבר על זה עם הבישוף.
הוא אמר שחושבים שזה ניגרם בשל אימהות
שקרובות מדי לבניהן.
הנה, אני מניחה שהוכחנו שהתיאוריה הזו לא נכונה.
אני לא בטוחה שזהו המקום הטוב ביותר עבורך.
אני עוזבת, אבל תמיד מוצאת את עצמי שוב כאן,
או במקום כזה בדיוק.
לבד בחשיכה, מחכה לבובה.
אז פשוט תשבי כאן.
כן.
תקועה.
- כן. - עד?
אשתו.
אשתו האילמת, אנו מחכים שהיא תדבר.
אבל סיפורה אינו כה עליז.
האוקינוס האטלנטי בחורף. זה משהו.
פראי.
אני קופא. מה אנחנו עושים?
פעם היו בחורים בדיונות אפילו כשירד שלג.
שום דבר לא עצר בעדנו במשימתנו.
- שהיתה? - מסע תגליות,
על פני שטח שלא מופה: גופו של הגבר ההומוסקסואל האנושי.
כאן, בשטחי הפרא של סנטרל פארק,
האורנים הננסיים בפייר איילנד, מרחצאות סיינט מארק.
- חלוצים נועזים, כאבות אבותיך. - לא בדיוק.
רבים גוועו לצד הדרך.
אני זיינתי הרבה יותר ממנו.
אין צדק.
אני אוהב להגיע למקומות בהם אפשר לראות איך היה העבר.
הארץ כולה היתה כך בעבר.
- גן עדן. - חרב עכשיו.
זו עדיין ארץ נהדרת.
המקום הטוב ביותר עלי אדמות.
המקום הטוב ביותר להיות בו.
מה אני עושה איתך?
עם כל אחד. מן הראוי שאושמד. אבל איתך?
נשוי, קרוב לוודאי ביסקסואל,
מורמוני, רפובליקני שלא יצא מהארון.
אני באמת מחבב אותך, אבל...
הלבנים המוזרים שאתה לובש...
- לבוש המיקדש. - אלוהים.
- למה זה נועד? - הגנה.
עור שני.
אני יכול להפסיק ללבוש אותם.
איך אתה יכול להפסיק ללבוש אותם אם זה עור?
עברך, אמונותיך.
במיטה אתה כל כך מתוק. אני לא מבין איך אתה מאמין בדברים האלה.
אני לא רוצה לריב עכשיו. תפסיק להתקיף אותי, לואיס.
אתה לא הגיוני. המפלגה הרפובליקנית...
אני שונא גם את הדמוקרטים, אבל הרפובליקנים
חצי קנאים דתיים הרוצים לשלוט בכל נשימה של כל אזרח
וחצי אנרכיסטים-אגואיסטים, בוקרים דוגלי חופש
הצווחים כנגד קיום ממשלה.
מקארתיזם.
ווטרגייט, פאט ביוקנן, ג'סי הלמס...
בארי גולדווטר, ג'ורג' וויל.
'ג'ורג' בוש, ניוט גינגריץ.
באופן אובייקטיבי, חבורה משונה.
אחראים לכל מה שרע בעולם.
הוסף את ריגן לערימה ואתה לא רחוק מהאמת.
אם הנשיא ריגן לא היה קיים כדי שתוכלו להפוך אותו לשטן,
מה הייתם אתה ושכמותך עושים?
אם אנשים כמוני לא היו קיימים כדי להופכם לשטן, מה היה הוא עושה?
"הריבוע הימני העליון ב"כוכבים בריבוע.
אני לא האויב שלך, לואיס.
- מעולם לא אמרתי זאת. - אתה לא יכול להיות, אולי, מאושר?
אף אחד אינו מאושר.
אתה מאמין שהעולם יכול להיות מושלם.
- לא. - כן, אתה מאמין.
ולכן אתה מוצא שאינו משביע רצון.
אתה חייב להשלים עם חוסר המושלמות של העולם.
הייה חלק מן העולם, לא של העולם.
- כך זה להיות מורמוני. - כך זה להיות סכיזופרני.
רפובליקני, דמוקרטי, אלה החיים.
זמן הוא שמרני. הוא נע לאט. השלם עם זה.
אל תהיה טרגי.
קבל את האושר הנופל בחיקך כאילו הוא שלך בצדק.
אין לי מושג על מה אתה מדבר.
מה שעשית כשעזבת אותו היה דבר שקשה לעשותו.
העולם עשוי לא להבין או להסכים עם זה
אבל עשית מה שהיה עליך לעשות.
לדעתי אתה מאוד אמיץ.
אף אחד לא עושה מה שאני עשיתי, ג'ו. אף אחד.
רבים אולי רוצים.
שמע את דבריי.
ללא קשר לפוליטיקה.
אתה עצמך אדם טוב.
ואני מעריץ אותך.
- אני מאמין בך. באמת. - אני יודע.
נראה שאתה מסוגל לחיות עם מה שעשית.
נטשת את אישתך, ואינך קרוע לב ומלא רגשות אשמה על כך.
פרחת, וזה נורא.
אבל אינך אדם נורא. אתה אדם הגון, דואג,
וזה פשוט לא ייתכן.
כשמסתכלים עליך, ניראה שאתה חופשי.
- ומאושר. - אכן.
אתה ישן בשלווה בלילה. אין לך חלומות נוראים,
מזוויעים ואיומים.
לא, אין לי חלומות כלל.
אני פשוט לחוץ.
בלי חלומות כלל. זה יכול להיות מדהים.
- אני חושב שאני אוהב אותך. - אני רוצה לראות את פריור שוב.
אתה רוצה לחזור?
אני צריך לראות אותו שוב. אני מתגעגע אליו.
- אתה בטח רוצה לראות את אישתך. - אני רוצה יותר...
אני חייב לראות אותו.
עבר חודש. אני דואג.
אל תיראה כל כך עצוב, בבקשה.
- אתה מבין? - אתה לא רוצה לראות אותי יותר?
- לא, אני... - לואיס, הכל.
- מה? - הכל.
על כל מה שתרצה, אני מוכן לוותר. העור שלי.
מה אתה עושה?
בחייך. הקור מקפיא!
מישהו יראה אותנו.
- זה לא חוף נודיסטים! - עורי ניפשט.
אין עבר כעת. אני יכול לוותר על כל דבר.
עם מה שעשינו, אולי אפילו אני נגוע.
אני לא רוצה להיות!
אני רוצה לחיות עכשיו. אני יכול להיות כל מה שאני צריך להיות.
ואני רוצה להיות איתך!
יש לך לב טוב.
הדבר הטוב הוא להיות אשם
וטוב לב תמיד.
אבל להיות רך ועדין זה לא תמיד להיות טוב לב.
ישנה אלימות אמיתית ברכות וחולשה.
לעתים, להיות אנוכי זה הדבר הנדיב ביותר שאתה יכול להיות.
- כדאי שתחשוב על זה. - אעשה זאת.
כדאי שתחשוב על מה שאתה עושה לי.
לא, אני מתכוון, מה שאתה צריך.
תחשוב על מה שאתה צריך.
הייה אמיץ.
ואז תחזור אלי.
אז תחזור אלי.
גברת הערבות המרירה
דברי אלי.
אמרי לי מה לעשות. אני תקועה.
לבי הוא עוגן.
תראו.
קסם התיאטרון, או משהו כזה.
הביטי בעצמך, כל כך מושלמת במקום.
המדבר, ההרים, המאה שעברה.
אולי אז הייתי יכולה להאמין בך.
אולי לא היינו צריכים לעבור מזרחה.
האם זה היה קשה, לחצות את הערבות?
אינך טיפשה. אל תשאלי שאלות טפשיות. שאלי שאלה אמיתית.
מנסיונך בעולם, כיצד אנשים משתנים?
יש לזה קשר לאלוהים.
אז זה לא כל כך יפה.
אלוהים מפצל את העור בציפורן אגודל חדה, מהצוואר עד הבטן.
ואז צוללת יד ענקית, מטונפת.
הוא לופת את צינורותייך העקובים מדם.
את מתפתלת להתחמק מאחיזתו אך הוא לופת בכוח. הוא מתעקש.
הוא מושך ומושך
עד שכל קרבייך נשלפים החוצה.
והכאב,
אני לא יכולה אפילו לדבר על כך.
ואז הוא דוחף אותם חזרה,
מלוכלכים, סבוכים, קרועים.
ולך נותר לתפור את התפרים.
קומי.
לכי סביב.
פשוט מעיים מחוצים, מעמידים פנים.
כן.
כך אנשים משתנים.
זה לו.
אני רוצה לראות אותך.
השעה חמש בבוקר.
כדאי שתחליפי חולצה. היא מתחילה להסריח.
את מספרת לי.
בהתחלה יכול להיות מאוד קשה
להשלים עם אכזבות החיים, הרפר.
אבל ככה זה, ואת חייבת להשלים עם זה.
עם אמונה וזמן
ועבודה קשה, מגיעים לנקודה בה
האכזבה לא כואבת כל כך,
ונעשה קל יותר לחיות עימה.
קל למדי.
וזו, בדרכה שלה, גם כן אכזבה.
אבל...
אני לא כמוך.
דברים מוזרים קורים לי כל הזמן, אמא פיט.
אולי אני מכשפה.
את לא מכשפה.
אני עשויה להיות מכשפה. למה לא? התחתנתי עם פייה.
הכל יכול לקרות.
כל דבר נורא.
קר ולח בחוץ.
לבשי את זה.
אמי נהגה לפתוח את כל החלונות בבקרים באמצע החורף.
אוויר קר, טרי. מעורר מתים.
זה נתן לי אין ספור חלומות בלהה.
שנאת חורף חסרת גבולות.
זה יהיה הרבה יותר גרוע מכפי שתיארתי לעצמי.
- שלום. - לך תזדיין, חלאה קטנה.
אם אתה רוצה את הדיבורים הריקים הקשב לקיסינג'ר ולשולץ.
כאשר ברצונך לראות את לב השמרנות המודרנית
הבט בי.
כל האחרים נטשו את המאבק.
היום הכל כמו לשתות תה עם ניקסון ועם מאו.
זה היה מגעיל. ראית את זה?
- כבר נולדת אז? - כמובן.
בדור שלי, היתה לנו בהירות.
לא פחדנו להביט לעומק האדים הרעילים שבלב העולם.
איזה חור.
איזה סיוט שם. אני הסתכלתי.
כל חיי, חיפשתי את הקרקעית המוחלטת.
ומצאתי אותה, האמן לי.
קודר.
כמה טראגיים,
כמה ברוטליים וקצרים החיים.
בלתי מוסריים, האנשים.
הלב הבלתי משתנה של מה שאנחנו המדמם דרך
מה שאנו עשויים להיות.
כל השאר הוא הבל הבלים.
איני מכיר את העולם עוד.
לאחר מותי, יאמרו שעשיתי זאת עבור הכסף והכותרות.
מעולם לא עשיתי זאת עבור הכסף.
מה שחשוב זה האומץ.
מעולם לא הססתי.
אתה זוכר.
אני אזכור, רוי.
פחדתי שלא תרצה לראות אותי.
אם תסלח לי על שאכזבתי אותך.
מחילה?
אתה רואה כאן גברת?
גברת שמנמנה עם כובע מטופש?
היא... אלוהים.
היא צופה בשימועים.
כלבה בוגדנית.
מי?
האם קיבלת ברכה מאביך לפני שמת?
ברכה?
- כן. - לא.
היית צריך לעשות זאת.
החיים, אותם צריך לברך.
רוי, אני צריך לדבר איתך על...
שקט, אל תחרבן את הקסם.
אתה לא צריך אפילו להוציא את זה ממני במירמה כמו... מה שמו, בתנ"ך?
- יעקב. - זהו זה.
מזדיין חסר רחמים.
איזה איש שפל וקירח,
אבל הוא נאחז בזכות הבכורה שלו בשיניים ובציפורניים.
- אביו של יעקב, מה היה שמו? - יצחק.
קורבן? איזה טיפש.
אמי נהגה לקרוא לי את הסיפורים האלה.
רואה את הצלקת על אפי?
כשהייתי בן 3 חודשים, היתה לי בליטת עצם.
היא ביקשה מהם לנתח, לגלח אותה.
הם אמרו שאני צעיר מדי לניתוח, שזה יעבור כשאגדל.
אבל היא התעקשה.
אני חושב שהיא רצתה שאהיה קשוח.
היא הצליחה.
אני קשוח.
לא קל לפרק אותי.
אל תבזבז אנרגיה בנסיון לרדת עלי. אני עושה את זה בעצמי.
- אני לא רואה חבורות. - בפנים.
בפנים אתה אדם אציל.
אל תחמיא לעצמך.
זו המסיבה שלך. דבר.
טוב לראות אותך שוב. התגעגעתי אליך.
דבר.
- אני רוצה לנסות להשלים. - להשלים?
אתה לא חייב להיות עוין כל כך.
אני לא מקבל נקודות על כך שאני מנסה להגיע לפיתרון?
- אולי מה שעשיתי אינו ניסלח. - אכן אינו.
אבל אני מנסה להיות אחראי.
יש גבולות, תחומים. עליך להיות הגיוני.
למה אתה לבוש כך?
אמרת משהו על להיות הגיוני.
חשבתי על כך הרבה מאוד. כן, עשיתי טעויות קשות.
זה ברור. אבל אולי גם אתה עשית טעות.
מעולם לא בטחת בי.
מעולם לא נתת לי הזדמנות למצוא יציבות. לא באמת.
מיהרת להתקיף.
ובסופו של דבר, יותר מדי היית קורבן.
פסיבי, תלוי.
אני חושב שלאנשים יש בחירה
- לגבי הצורה בה הם... - אתה רוצה לחזור?
מדוע? כפרה? טיהור?
לא אמרתי שאני רוצה לחזור.
לא, לא אמרת.
אני לא יכול לחזור לגור ביחד, להתחיל מחדש.
אני עברתי למקום אחר. אני לא חושב שזה היה שונה.
אתה עם מישהו אחר.
- מה? לא. - אתה כן!
אני לא.
לפעמים... הוא רק מזדמן.
לעזאזל! שאל אותי איך ידעתי.
- איך? - מיפתן ההתגלות.
- מה? - לך תזדיין! אני נביא!
הגיוני? גבולות?
ספר זאת לריאות שלי, טיפש. ספר זאת לפצעים שלי.
ספר זאת לגושי צמר הגפן בעיניי.
- פריור, כבר ימים שלא ראיתי אותו. - אני הולך. גם לי יש גבולות.
אתה בוכה.
אינך מסכן דבר בעצמך.
זה כמו הרעיון של בכי, כשאתה עושה זאת.
או הרעיון של אהבה.
שימו לב. שעות הביקור הסתיימו.
אתה צריך ללכת עכשיו.
עזבתי את אישתי.
הייתי צריך לספר לך.
מאוחר מדי.
זה קורה.
אני נמצא עם מישהו אחר כבר חודש.
קורה.
איך אני יכול להגיד את זה?
עם
גבר.
אני עם...
גבר?
כן.
אתה עם גבר?
כן.
אני צריך...
מה? לשירותים, או...
מה?
לא. מה אתה עושה? לא, רוי!
חכה.
חכה, החזק את ידך למעלה.
אלוהים.
עזרה, בבקשה. הוא משך את ה...
אלוהים אדירים.
תסתלק ממני.
- בבקשה, רק תחזור לחדרך. - שתוק!
תקשיב לי.
- תזיז את התחת... - אמרתי שתוק!
תקשיב לי, עכשיו.
אני רוצה אותך בבית עם אשתך.
תפסיק כל דבר אחר שאתה עושה.
- אני לא יכול, אני צריך להיות... - תקשיב לי.
עשה מה שאני אומר, אחרת תצטער.
ושוב אל תדבר על זה איתי
לעולם.
זה היה בלתי צפוי.
אתה הורג אותי.
תוריד את החולצה הזאת וזרוק אותה. אל תיגע בדם.
- למה? אני לא מבין? - החוצה!
כבר נתתי לך את ברכתי.
מה עוד אתה רוצה ממני?
- תצא מפה, לעזאזל. - אבל, בבקשה, אני...
אתה רוצה להישאר ולהסתכל על זה?
- לא. - לך תזדיין גם אתה!
- אז, המאהב החדש שלך... - הוא לא המאהב שלי.
- ספר לי איפה פגשת אותו. - בפארק.
קודם בעבודה.
- הוא עורך דין או שופט? - עורך דין.
- עורך דין הומו? - כן.
הוא גם רפובליקני.
עורך דין הומו רפובליקני.
והוא כזה...
אני לא יודע מה המילה...
באופן כלשהו, רגיש.
- רגיש, הומו, רפובליקני. - הוא רק חברה. ידידות.
בדיוק כשחשבתי שהוא לא יכול להגיד משהו שיחמיר את המצב,
הוא אומר.
ידידות. כמה טוב.
לא הייתי רוצה שתהיה בודד.
יש אלפי גברים הומואים עם איידס בניו יורק.
כמעט כל אחד מהם נמצא בטיפולו של ידיד
או מאהב שנשאר איתם
במצב גרוע יותר ממצבי
עד עתה.
כולם קיבלו את זה. חוץ ממני.
אני קיבלתי אותך.
למה?
מה לא בסדר אצלי?
אתה באמת פגוע בפנים?
- איני מסוגל לדבר... - זה המועט ממה שאינך מסוגל לעשות.
- כל כך שביר. ענה לי. בפנים, חבורות? - כן.
חזור אלי כאשר אפשר יהיה לראותן.
אני רוצה לראות שחור וכחול. אני רוצה לראות דם.
אני לא יכול להאמין שיש לך דם בוורידים עד שתראה לי אותו.
אז אל תתקרב אלי שוב,
אלא אם יש לך משהו להראות לי.
כל דבר ארור שאי פעם רציתי, לקחו ממני.
נילעג ומושמץ כל חיי.
ברוך הבא למועדון.
אני לא שייך לשום מועדון
שאתה יכול לעבור דרך דלתו הקדמית.
מה שימך?
נורמן אריאגה.
החברים קוראים לי בליז, אבל אתה יכול לקרוא לי נורמן אריאגה.
תגיד לי משהו, נורמן.
שכרת פעם עורך דין?
לא רוי, אף פעם.
קח עורך דין, תבע מישהו. זה טוב לנשמה.
עורכי דין הם הכוהנים הגדולים של אמריקה.
רק אנחנו מכירים את המילים שיצרו את אמריקה
יש מאין.
ורק אנחנו יודעים להשתמש במילים.
החוק,
המועדון היחיד שרציתי להשתייך אליו.
לפני שייקחו את זה ממני,
אמות.
ראו מי חזרה.
מי?
איש לא נמצא איתי עכשיו,
רק המתים.
הוא פקיד. ג'ו פיט.
- כן, זה המישרד שלו. - זה טיפשי.
- לך הביתה אם אתה פחדן. - אתה צריך להיות בבית.
יש לי תחביב עכשיו. להציק לאנשים. שהבית יזדיין.
חכה כאן. אני רוצה לפגוש את המחליף שלי.
ג'וזף פיט - פקיד ראשי
אלוהים.
כן? אני יכול... מה?
- אתה צריך משהו? - לא.
- אתה יכול... - אני נביא.
- מה? - נביא!
אני מנבא. יש לי ראייה, אני רואה.
- מה אתה עושה? - אני פקיד.
דבר גדול. פקיד? מה, אתה מתייק דברים?
שמור תיקייה של הלבבות ששברת. רק זה חשוב, בסוף.
יהיו לך חשבונות לשלם בעולם הבא,
אתה וחברך, הזונה מבבל.
סליחה, החדר הלא נכון.
הוא הגבר מהפרסומת של מרלבורו.
אני רוצה לראות.
- ישו המתוק. - מה יש...