‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫שמישהו יעזור!‬
‫שמישהו יעזור, בבקשה!‬
‫תתרחקו!‬
‫זה היה לפני שבוע.‬
‫הוא בבית החולים מאז.‬
‫טיפול נמרץ.‬
‫אימא שלך התקשרה‬ ‫לבטל את הפגישה ביום שלישי.‬
‫היא סיפרה על מה שג'סטין מתמודד איתו.‬
‫כן, זה לא נהדר.‬
‫איך זה גורם לך להרגיש?‬
‫מה לעזאזל זה משנה מה אני מרגיש?‬
‫אני חושב שזה מאוד משנה.‬
‫אתה יודע את זה.‬ ‫-אני לא יודע!‬
‫אני לא יודע כלום.‬ ‫אנחנו מדברים ומדברים, וכלום לא קורה,‬
‫ואני עדיין מרגיש‬ ‫שאני הולך לעוף מכדור הארץ המזוין,‬
‫ואז ממשיכים לדבר, ולא מגיעים לשום מקום!‬
‫אתה לא חושב שהתקדמנו בחודשים האחרונים?‬
‫לא! אני פשוט... כל זה נראה כל-כך…‬
‫לא יודע! כאילו, אנוכי!‬
‫לדבר על רגשות...‬
‫בפניך...‬
‫כשג'סטין הוא...‬
‫הוא חולה.‬
‫כי מה שהוא עובר הוא כל-כך רציני.‬
‫ומה שעובר עליך נראה לך פחות חשוב כעת‬
‫כי החיים שלו תלויים על כף המאזניים.‬
‫כן.‬
‫אבל בעבודה שאנחנו עושים יחד,‬
‫בניסיון לעזור לך להחלים,‬
‫החיים שלך עצמך לא תלויים על כף המאזניים?‬
‫כן.‬
‫אז בוא נמשיך לעבוד.‬
‫אתה רוצה לספר לי איך היה בבית החולים?‬
‫ג'סטין נתן לי רשות‬
‫לדבר אתכם על הטיפול והאבחנה שלו.‬
‫אני חוששת שיש לי חדשות קשות.‬
‫התקבלה לג'סטין תוצאה חיובית‬ ‫בבדיקה ל-HIV-1.‬
‫ובהתבסס על התסמינים שלו,‬
‫אנחנו מאמינים שזה התפתח לאיידס.‬
‫זה…‬
‫איך זה אפשרי?‬
‫הייתה לו שפעת.‬
‫הוא היה עייף.‬
‫ובכן, לאיידס יש תקופה‬ ‫ארוכה של דגירה לאחר ההדבקות,‬
‫מה שאומר שג'סטין לא הפגין תסמינים‬
‫במשך זמן מה.‬
‫עם השימוש שלו בסמים בהזרקה‬ ‫ותקופות ארוכות כמחוסר בית,‬
‫זה היה גורם לו להיות יותר פגיע‬
‫להתקדמות מהירה של המחלה.‬
‫ולפי הרישומים שלו,‬ ‫הוא מעולם לא נבדק.‬
‫איך הוא מעולם לא נבדק?‬
‫הבאנו לו רופא משפחה טוב.‬ ‫הוא עבר בדיקה גופנית כוללת.‬
‫בדיקה דורשת הסכמת מטופל.‬
‫זה לא נדיר שגבר צעיר‬ ‫עם עבר של שימוש בסמים ועבודת מין‬
‫נמנע מבדיקות.‬
‫עבודת מין?‬
‫ג'סטין מעולם לא דיבר איתך‬ ‫על הזמן שבילה מחוסר בית?‬
‫לא לגבי החלק הזה, לא.‬
‫לדלקת ריאות הפנאומוציסטיס‬ ‫יש התפתחות אינדולנטית,‬
‫מה שאומר שהתסמינים מתפתחים לאט‬ ‫במהלך כמה שבועות,‬
‫והייתה אבחנה מאוחרת.‬
‫יש גם זיהום נוירולוגי.‬
‫דלקת קרום מוח פטרייתית שלא התקדמה עד כה,‬
‫אבל מתפשטת.‬
‫היי.‬
‫מה המצב היום?‬
‫כמו אתמול.‬
‫רק קצת יותר גרוע.‬
‫אז יש תור של אנשים שרוצים‬ ‫לראות אותך,‬
‫אבל אני מבין אם אתה לא רוצה לראות אותם.‬
‫וארגנתי רשימה ונתתי מגבלות זמן, ו...‬
‫כמובן שעשית זאת.‬
‫כן, בטח.‬
‫שלח אותם.‬
‫אשלח את הפגישה הראשונה.‬
‫תקשיב, ה...‬
‫הרופאה דיברה איתנו על כמה דברים, ו...‬
‫היי.‬
‫אני מצטער, צ'רלי הכריח אותי.‬
‫גם צ'רלי יכול להיכנס.‬
‫רואה? אמרתי לך שהוא לא יתנגד לשנינו ביחד.‬
‫אני אשים את זה כאן.‬
‫הם לא נתנו לנו להביא פרחים, אז...‬
‫דובים ענקיים. בעיקרון, אותו הדבר.‬
‫קוראים לו טייגר.‬
‫זו פנדה.‬
‫כן. טיגריס פנדה.‬
‫אני אוהב את זה.‬
‫זה כאילו העולם כולו נשמט מתחת לרגלינו.‬
‫כאילו שהחשכה סגרה עלינו.‬
‫תמונות נשף.‬
‫כמה טובות שלך ושל אסטלה.‬
‫אתה צריך למסגר אחת בשבילה.‬
‫וואו, אלה ממש נהדרות.‬
‫היי, תודה.‬
‫אני יודע שזו ג'סיקה...‬
‫שהרגה את ברייס.‬
‫ואני יודע שקליי ואני‬ ‫ואיזו קבוצה שלכם הפלילו את מונטי.‬
‫יש לי כמעט את מה שאני צריך‬ ‫כדי ללכת למשטרה.‬
‫אבל אני לא חייב לכלול אותך.‬
‫לא הבנת נכון.‬
‫אתה לא באמת יודע כלום,‬
‫וג'סיקה וקליי ואני,‬
‫הם חברים שלי.‬
‫אז כל דבר שתעשה להם, תעשה גם לי.‬
‫- צריך לדבר על גורדון לייטפוט.‬ ‫דחוף. -‬
‫אני חושבת שהוא התבייש.‬
‫לכן הוא לא סיפר לך?‬
‫לא הייתי שופט אותו.‬
‫זה לא העניין.‬
‫זה פשוט...‬
‫לוקח זמן.‬
‫כדי להתמודד עם מה שזה.‬
‫זאק למטה.‬
‫הוא אומר שלא יכול להיכנס.‬
‫זאק המזוין.‬
‫- בית חולים ביירן ממוריאל -‬
‫היי.‬
‫היי, מה לעזאזל?‬
‫טוב, עלה למעלה.‬ ‫-אני לא יכול. אני פשוט…‬
‫בתי חולים.‬
‫אתה צריך לפגוש אותו.‬
‫בחיי, ראיתי את אבא שלי מת‬ ‫בבית החולים הזה.‬
‫כן?‬
‫כן, אני ואבא שלי‬ ‫הבאנו את אימא שלי הביתה מבית החולים הזה‬
‫כדי שהיא תוכל למות במיטה שלה.‬
‫ואתה יודע מה? כרגע,‬ ‫החבר הכי טוב שלך מאוד חולה למעלה,‬
‫ואם לא תלך לראות אותו,‬ ‫אתה תתחרט על זה עד סוף חייך!‬
‫אני לא יכול, אחי.‬
‫אני לא יכול.‬
‫נשף הסיום היה הסיכוי האחרון‬ ‫שלנו להיות ילדים.‬
‫ולפתע...‬
‫זמן המשחק נגמר.‬
‫אי אפשר להסתתר מזה יותר,‬
‫ממה שמחכה שם.‬
‫היי. הופתעתי מאוד ששלחת לי הודעה.‬
‫זה הייתי אני.‬
‫אני הרגתי את ברייס ווקר.‬
‫אתה משקר.‬ ‫-לא.‬
‫מצאתי אותו על המזח. הייתי לבד.‬
‫ניסיתי לעזור לו לקום, הוא איים לפגוע בזאק.‬ ‫דחפתי אותו לנהר. הוא טבע.‬
‫אלכס.‬ ‫-כן, אז...‬
‫המידע הזה בידיך עכשיו.‬
‫תעשה איתו מה שאתה רוצה.‬
‫מכונת ההנשמה נושמת בשבילו.‬
‫היא שומרת על הדם שלו מחומצן‬ ‫ועוזרת להגן מפני כשל באיברים.‬
‫כמה זמן הוא צריך להיות איתה?‬
‫מותק…‬
‫ייתכן והוא לעולם לא יוכל לנשום בלעדיה.‬
‫אז כאילו, כשהוא יצא מבית החולים?‬
‫המחלה בריאות שלו מתקדמת למדי.‬
‫ואנחנו גם מתחילים לראות‬ ‫תסמינים נוירולוגיים מתקדמים.‬
‫המטרה היא לשמור על נוחיותו ככל האפשר,‬
‫ולנהל את התסמינים כמיטב יכולתנו.‬
‫מותק! קליי?‬
‫אני מרגיש שאני... אני צריך אוויר.‬
‫קליי!‬
‫הוא צריך קצת מרחב?‬
‫כדאי לתת לו מרחב?‬
‫עכשיו? זה באמת רעיון טוב?‬
‫קליי! מה קרה? הכול בסדר?‬
‫מה לעזאזל אתה חושב, זאק?‬
‫הוא אף פעם לא ישתפר! הוא גוסס!‬
‫שנלך אחריו?‬
‫אלוהים, אני לא יודע.‬
‫לאן הוא הלך?‬
‫במעלה הרחוב, בכיוון הזה.‬
‫לאן הוא הולך? מה יש שם?‬
‫אין לי מושג, מר ג'נסן.‬
‫ואנחנו לא יכולים לעצור את זה.‬
‫אנחנו לא יכולים.‬
‫אנחנו מסתובבים ומסתובבים,‬ ‫ואנחנו עומדים להיעלם.‬
‫- שריף -‬
‫- מחלקת השריף‬ ‫מחוז אברגרין -‬
‫אני...‬
‫יש לי אקדח.‬
‫אמרתי שיש לי אקדח!‬
‫ואני אשתמש בדבר הזה אם אצטרך,‬
‫אז שכולם יתרחקו!‬
‫יש לי אקדח!‬
‫קליי.‬ ‫-היי.‬
‫היי, מה קורה פה?‬
‫יש לי אקדח.‬
‫טוב, בוא פשוט ניקח נשימה עמוקה.‬
‫תוציא את הידיים שלך מהכיסים לאט,‬ ‫כדי שאף אחד לא יפגע.‬
‫אנשים כבר נפגעו!‬
‫ואף אחד לא משלם על הדברים שקרו!‬
‫אף אחד לעולם לא משלם! ומישהו צריך!‬
‫אתה בטח חש כאב רב.‬
‫תניח את האקדח ונדבר על זה.‬
‫בסדר?‬
‫קליי?‬
‫קליי!‬ ‫-תתכופפו!‬
‫היי, תתכופף!‬
‫קליי! מה לעזאזל?‬
‫תורידו את הנשק שלכם!‬
‫חבר'ה, תורידו את נשק.‬ ‫הורידו את הנשק, כולם!‬
‫תורידו את הנשק.‬
‫היי, קליי.‬
‫קליי, תקשיב לי, חבר.‬
‫אני יודע שאתה עובר הרבה עכשיו.‬
‫ואני יודעת שעברת הרבה.‬
‫יותר ממה שכל ילד צריך להתמודד איתו.‬
‫אבל תקשיב לי.‬
‫כולם בחדר הזה? כל אחד מהסגנים האלה?‬
‫כולם רוצים את אותו הדבר,‬
‫וזה שתהיה בטוח.‬
‫שתישאר בחיים.‬
‫בסדר?‬
‫טוני? הוא החבר הכי טוב שלך, נכון?‬
‫טוני רוצה שתהיה בטוח. ‬
‫וזה כל מה שחשוב כרגע.‬
‫אני לא יכול להבטיח שזה ישתפר מיד.‬
‫אבל הסיכוי היחיד שיש לנו,‬
‫הדרך היחידה שדברים יתחילו להשתפר...‬
‫היא שתיתן לי את האקדח.‬
‫בסדר?‬
‫אני מבטיח לך, אף אחד לא יפגע בך.‬
‫פשוט תן לי את האקדח.‬
‫אתה יכול לדבר איתי.‬
‫זה בסדר.‬
‫בסדר.‬
‫הרגשת שאתה רוצה למות?‬
‫לא, זה לא היה זה.‬
‫פשוט...‬
‫רציתי שמישהו...‬
‫יבחין בך.‬
‫לראות שאתה כואב.‬
‫כן.‬
‫בסדר, חבר.‬
‫בסדר, אני כאן.‬
‫אתה בטוח.‬
‫דיברנו זמן מה,‬
‫אני והשריף.‬
‫הוא לא עצר אותי על התרגיל הזה.‬
‫וזה היה, כאילו,‬
‫כמעט כאילו שהוא הבין.‬
‫הבין מה?‬
‫שאני התחרפנתי. ולמה.‬
‫והבנתי שכל תשומת הלב‬ ‫שהוא נתן לי באביב הזה?‬
‫כמו להופיע בבית הספר ולפגוש את ההורים שלי.‬
‫הוא דאג לי.‬
‫וזה מפתיע אותך.‬
‫כלומר, הוא עצר אותי פעם.‬
‫אבל בשני המקרים, אז ועכשיו,‬
‫הוא לא רק עשה את עבודתו?‬
‫כן. ואני חושב‬ ‫שאולי הוא די טוב בעבודה שלו.‬
‫באופן ערמומי ומניפולטיבי.‬
‫כמוך.‬
‫אני אקח את זה כמחמאה.‬
‫אחרי זה, הוא שם אותי ואת טוני בחדר‬ ‫בזמן שהוא דיבר עם אבא שלי.‬
‫טוני השתתף בקרב רחוב.‬
‫אני לא בטוח אם הכניסו אותי לכאן‬ ‫כדי לדאוג לך או להפך.‬
‫לא היינו כל כך טובים בזה לאחרונה.‬
‫מה שלום ג'סטין עכשיו?‬
‫לא יותר טוב.‬
‫יש איזה עניין.‬
‫אני קורא לזה זמן בית חולים.‬
‫אתה לא שם לב שהימים עוברים.‬
‫זה מרגיש כמו יום אחד ארוך.‬
‫הזמן נע כל-כך לאט, ואז עבר שבוע.‬
‫ואני חושב שזה דופק את כולם.‬
‫ההמתנה.‬
‫אי הידיעה.‬
‫או הידיעה.‬
‫משהו אומר לי שאתם לא כאן כדי לחגוג.‬
‫בסדר.‬
‫היי, זו מהדורה קטנה של קורלט מחבית בודדה.‬
‫אנשי בורבון מזוינים,‬ ‫אפילו לא מבחינים בהבדל!‬
‫יש עוד שתי כוסות במכונית, שחור.‬
‫אתה תשתה אותן,‬ ‫ואז אתה הולך לראות את ג'סטין.‬
‫טוב, תראו.‬
‫האימהות תרזה.‬
‫תלמדו לזהות מטרה אבודה‬ ‫כשאתם רואים אחת, כמוני.‬
‫כמו ג'סטין.‬
‫בסדר, זאק.‬
‫אתה זוכר על הגג?‬
‫בלילה שנישקתי אותך?‬
‫רגע, נישקת אותו?‬
‫זה היה סיפור מהתחת. אסביר אחר כך.‬
‫אתה זוכר את הלילה ההוא?‬
‫כן.‬
‫בסדר. הנשיקה הזאת הייתה מביכה.‬
‫זה היה אסון.‬
‫אבל ממש לפני כן,‬
‫כשכמעט נפלתי,‬
‫משכת אותי בחזרה מהקצה.‬
‫ולעולם לא אשכח‬ ‫את תחושת הידיים שלך אוחזות בי‬
‫ושומרות עליי.‬
‫הייתי צריך את זה. לא ידעתי את זה.‬
‫ועכשיו אתה צריך את זה.‬
‫כלומר, הנשיקה לא הייתה אסון,‬ ‫זו הייתה נשיקה נחמדה, כשלעצמה.‬
‫רגע, באמת?‬ ‫-כן.‬
‫אני לא אוהב את ג'סטין,‬ ‫אבל אני אוהב אותך ואתה אוהב אותו.‬
‫אז מה לעזאזל, זאק?‬
‫ואני מניח שזה כמו בתיכון, באופן מסוים.‬
‫מרגיש כאילו הייתי תלמיד כתה י' לפני עשור.‬
‫אבל אז זה נראה כאילו זה היה אתמול.‬
‫אני לא יודע לאן נעלם כל הזמן הזה.‬
‫אני לא יודע מה עושים עכשיו.‬
‫הנה הוא הגיע.‬
‫עם מי אתה מדבר?‬
‫זה...‬
‫זה אבא שלך.‬
‫אנטוניו!‬
‫מה שלום החבר שלך?‬
‫מצבו רע, אבא.‬
‫טוב שאתה שם בשבילו.‬
‫אתה חבר טוב.‬
‫זה תמיד חשוב, בן.‬
‫אני מניח שכן.‬
‫אבל אתה צריך לחשוב על עצמך לפעמים.‬
‫כיילב סיפר לי על ההצעה מהמכללה.‬
‫באמת?‬
‫אני גאה בך.‬
‫הגיע הזמן, בן.‬
‫הגיע הזמן שתמכור את המוסך ותמשיך בחייך.‬
‫אנו לא יכולים להרשות זאת לעצמנו, אבא.‬
‫יש לנו עבודה כאן.‬
‫אנחנו נהיה בסדר.‬
‫המוסך זה החלום שלך.‬
‫תקשיב לי.‬
‫המוסך הזה...‬
‫מעולם לא היה החלום שלי.‬
‫אתה...‬
‫אתה החלום שלי.‬
‫למה אנחנו עושים הכול?‬
‫כדי שיהיו לך חיים טובים יותר משלנו היו.‬
‫אלה החיים הטובים יותר שלך, בן.‬
‫אל תהרוס לי את החלום.‬
‫ההיסטוריה העתיקה היא איכשהו בזמן הווה.‬
‫הכול מסתיים, אבל שום דבר לא נגמר.‬
‫ואף אחד מאיתנו לא יודע איך לפענח‬ ‫את המבול של הדברים שקרו.‬
‫ניצחתי.‬
‫בחייך, למה את מתעלמת ממני?‬
‫אני רק כאן כדי לחלוק כבוד לג'סטי.‬
‫הרגת אותו.‬
‫כן, נכון.‬
‫אם אני לא אונס את האנה,‬ ‫אף אחד מאיתנו לא כאן, נכון?‬
‫הוא לא בורח.‬
‫לא מתחיל להזריק.‬
‫נותן לגברים לזיין אותו.‬
‫איך אדם אחד יכול לגרום לכאב רב כל-כך?‬
‫תסתכלי במראה.‬
‫נתת לי למות.‬ ‫-הגיע לך למות.‬
‫כן, אולי.‬
‫אבל הנה אנחנו.‬
‫בטח גם לך יש את זה.‬
‫לך תזדיין.‬
‫כן.‬
‫ניצחתי.‬ ‫-ג'ס.‬
‫הוא קם.‬
‫אם את רוצה לומר היי.‬
‫הוא לא יכול לדבר חזרה,‬ ‫אבל הוא כותב, אז...‬
‫אם אתה רוצה.‬ ‫-כן.‬
‫אתה מתחיל לתהות אם למשהו הייתה משמעות.‬
‫אם כל מה שאנחנו עושים זה להגיב,‬
‫והתגובות אפילו לא משנות כלום.‬
‫התקבלתי לבראון.‬
‫הריאיון המטורף הזה?‬
‫זה בכלל לא שינה.‬
‫אז אם שום דבר לא משנה,‬ ‫אז למה לטרוח?‬
‫מה שלום ג'סטין?‬
‫הוא לא טוב יותר.‬
‫אני כל כך מצטער.‬
‫איבדתי, בחיי, כמה חברים.‬
‫וחבר אחד טוב מאוד למחלה הזאת.‬
‫אני מצטער מאוד.‬
‫תודה.‬
‫אני בטוח שאתה לא חושב‬ ‫על סיום הלימודים עכשיו, אבל...‬
‫חובתי ליידע אותך שנבחרת להיות נואם המחזור.‬
‫מה?‬
‫אני?‬
‫איך?‬
‫מתברר שחבריך לכיתה חושבים‬ ‫שיש לך משהו רלוונטי להגיד להם.‬
‫אני מניח שזה אולי קשור‬ ‫להטפה שלך על המכונית‬
‫בהתפרעות לפני כמה שבועות.‬
‫זה...‬
‫לא באמת הייתי אני.‬
‫אז תפנה למי שזה לא היה‬ ‫כי זקוקים לו על הבמה ב-22 ביוני.‬
‫ואני צריך לעבור על הנאום שלו מראש,‬
‫רק כדי לוודא שהוא לא יעודד התפרעויות,‬ ‫דברים כאלה.‬
‫מזל טוב, קליי.‬
‫כלומר, זה לא הגיוני. אין לי מה לומר.‬
‫ובכן, חבריך לכיתה חולקים על כך.‬
‫וכמי שמדבר איתך כבר שבועות רבים,‬
‫אני חושב שיש לך הרבה מה לומר.‬
‫של מי החתימה?‬
‫בטח לא שמעת עליו.‬
‫לינדזי בקינגהאם.‬
‫פליטווד מק.‬
‫למרות שאני מעדיף את הסולו שלו.‬
‫גם אני.‬
‫אתה חושב שאני מושך זמן?‬
‫אתה מושך זמן?‬
‫איזה מין נאום קשקוש אני יכול לתת?‬
‫אני לא יכול לעלות לשם ולומר,‬
‫"תקווה לעתיד! והימים הכי טובים לפנינו!"‬
‫כאילו, אלוהים!‬
‫ג'סטין שוכב שם בבית החולים.‬
‫הוא לא יצא משם, הוא גוסס,‬
‫ואני אמור לשאת נאום על העתיד?‬
‫אין עתיד!‬
‫קשה לחשוב על העתיד שלך‬ ‫כשעתידו של ג'סטין כל כך לא בטוח.‬
‫אלוהים, אם תמשיך עם הטון הרגוע המזוין הזה,‬
‫אני אאבד את זה!‬
‫בסדר.‬
‫עכשיו אתה מתעסק איתי.‬
‫לא, קליי. אני לא.‬
‫בכנות, אני רק אומר ש...‬
‫זה בסדר...‬
‫כאן, איתי...‬
‫אם תאבד את זה קצת.‬
‫תראה, כדי לשאת נאום,‬
‫על כל דבר, אתה צריך לדבר בהגיון.‬
‫ושום דבר לא הגיוני.‬
‫וכל החלקים פשוט...‬
‫מפוזרים על הרצפה.‬
‫רצתי למונה. אני פשוט...‬
‫קפה של בית חולים.‬
‫לא יכולתי יותר.‬
‫החלטה טובה.‬
‫אני כל הזמן חושב שזה יהיה קל יותר.‬ ‫זה נעשה קשה יותר.‬
‫בכל יום של זה.‬
‫טוב, אתה לא רוצה‬ ‫שזה יתחיל להרגיש נורמלי, נכון?‬
‫לא.‬
‫אני זוכר שסבא שלי מת כשהייתי בן 14.‬
‫חווית האובדן הראשונה שלי.‬
‫ואתה...‬
‫הסתכלת על המוות פעמים רבות מדי‬ ‫בשביל בחור צעיר.‬
‫הדור שלך…‬
‫זה לא בסדר.‬
‫אני מצטער שהבהלתי אותך באותו לילה.‬
‫לא אבהיל אותך שוב.‬
‫קליי…‬
‫מהיום שאימא שלך ילדה,‬ ‫והרופא שם אותך בזרועותיי,‬
‫הייתי מבועת.‬
‫אבל נעבור את זה.‬
‫אני חוזר ואומר את זה לעצמי.‬
‫אתה יודע, התיכון,‬
‫זה שונה היום.‬
‫אבל במובנים רבים, זה לא.‬
‫התיכון תמיד היה משהו שצריך לשרוד.‬
‫אבל ניתן לעשות זאת.‬
‫אני הוכחה חיה.‬
‫כן.‬
‫ויש גם שמחה, נכון?‬
‫אני מקווה שהרגשת שמחה.‬
‫כן, הרגשתי, אבא.‬
‫זה לא רק אני.‬
‫זה כל מי שאני מכיר.‬
‫היי!‬
‫ברוך שובך.‬
‫באתי לעשות את שעות השירות שלי.‬ ‫אמרו שקראת לי?‬
‫נכון.‬
‫אתה יכול לעזור לי לנקות את חדר הציוד‬
‫ולעדכן את ספרי המשחק.‬
‫ואני רוצה להציע לך עבודה.‬
‫שמעתי שאתה נשאר בעיר בשנה הבאה,‬
‫ואני רוצה שתאמן עמדות התקפה.‬
‫אני?‬
‫מאמן?‬ ‫-כן, בטח.‬
‫אתה מכיר את המשחק.‬
‫אתה יודע איך להוות דוגמה.‬
‫טוב, אני לא יודע לגבי זה.‬
‫כן. פגישות המאמנים של הקיץ מתחילות‬
‫יום אחרי סיום הלימודים.‬
‫אני צריך אותך פיכח, טוב?‬
‫כן, כלומר...‬
‫כמובן.‬
‫ואצטרך שתסיים את הלימודים.‬
‫תוכל לעשות את זה?‬
‫כן, אני יכול לעשות את זה.‬
‫הבנתי שנדרש מאמץ כדי לא לסיים.‬
‫כן.‬
‫קדימה, לעבודה.‬
‫תודה... על המכתב.‬
‫מצאתי אותו בתיק שלי במשרד של פאונדרי.‬
‫אני פשוט…‬
‫"תן לי לספר לך על זאק דמפסי שאני מכיר.‬
‫אחד הצעירים הטובים ביותר‬ ‫שהייתה לי הזכות לאמן.‬
‫זאק הוביל את הקבוצה שלנו...‬
‫באיתנות ובאמפתיה על המגרש ומחוץ לו."‬
‫כן.‬
‫אתה יודע, פאונדרי שאל אותי‬ ‫למה שתגנוב את זה.‬
‫אמרתי לו שלא ידעתי למה.‬
‫כי אני לא יכול לעמוד בזה.‬
‫כל מה שאמרת.‬ ‫-כמובן שאתה יכול.‬
‫כבר עשית זאת.‬
‫אני לא מכיר אף אחד שיכול להפוך את מה שקרה‬ ‫לסיפור קטן ומסודר.‬
‫הזיהום במוח מתקדם במהירות.‬
‫ואני חוששת שזה יהיה זמן טוב‬ ‫להוריד את ג'סטין ממכשיר ההנשמה,‬
‫לפחות לכמה שעות כדי שיוכל לדבר איתכם,‬
‫ואתם איתו.‬
‫את מתכוונת...‬
‫כן.‬
‫למיטב הבנתי, מר ג'נסן,‬
‫ג'סטין נתן לך את ייפוי הכוח הרפואי,‬
‫והוא חתם על צוואה בחיים‬ ‫עם הוראה שלא לבצע החייאה.‬
‫כן.‬
‫הרופא הפליאטיבי ביקר את ג'סטין,‬
‫וג'סטין השתתף בדיון על סדרי העדיפויות שלו‬
‫בכך שכתב את רצונותיו.‬
‫הוא היה רוצה שיהיה לו‬
‫נוח ככל האפשר…‬
‫היי!‬
‫היי.‬
‫ג'ס.‬
‫אל תבכי.‬
‫אני כל כך מצטערת.‬
‫חשבתי שאוכל להיות חזקה.‬
‫בואי לכאן.‬
‫את...‬
‫כל-כך חזקה.‬
‫אתה הדבר הטוב ביותר שקרה לי.‬
‫את...‬
‫יצאת מדעתך.‬
‫הרסתי לך את החיים.‬
‫לא.‬
‫לימדת אותי מהי אהבה.‬
‫כן?‬ ‫-כן.‬
‫בסדר.‬
‫תמיד יהיה לך את זה.‬
‫בסדר?‬ ‫-בסדר.‬
‫בסדר, ג'ס?‬ ‫-בסדר.‬
‫זאק יאמן בליברטי בשנה הבאה.‬
‫קרבה ביקש ממנו.‬
‫זה אדיר.‬
‫אני כל-כך מצטער, ג'סטין.‬ ‫אני לא יודע איך לעשות זאת.‬
‫היי.‬
‫אתה עושה...‬
‫אתה עושה את זה נהדר.‬
‫תודה שהצלת את חיי.‬
‫כאילו, יותר פעמים משאתה יודע.‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫אני אוהב...‬
‫אוהב אותך...‬
‫אותך גם, אחי.‬
‫אני מצטער.‬
‫אתה מפחד?‬
‫כן.‬
‫אני מפחד.‬
‫אתה מוכן להחזיק...‬
‫מוכן להחזיק לי את היד...‬
‫אחי?‬
‫כן.‬
‫אחרי כל זה,‬
‫אחרי... הכול,‬
‫ככה זה נגמר.‬
‫אימא שלי שאלה אותי אם אני רוצה לומר משהו‬ ‫בלוויה של ג'סטין...‬
‫רציתי, בשבילו, אבל לא יכולתי.‬
‫מה יכולתי לומר?‬
‫נושא חוזר, לא?‬
‫הלוואי שהיה משהו שיכולתי לומר או לעשות.‬
‫כן.‬
‫מה כבר יש?‬
‫אבל תודה על זה שאתה רוצה.‬
‫אתה תמיד משפר את המצב.‬
‫אני רק מופיע. זה כל מה שאני עושה.‬
‫תמיד.‬
‫יותר משהופעתי בשבילך.‬
‫לא.‬
‫לא, אנחנו מופיעים אחד בשביל השני.‬
‫אף אחד לא שורד את החיים האלה לבד.‬
‫לא.‬
‫מה הוא עושה כאן?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫אני מקווה שהוא מפגין כבוד.‬
‫אני לא יודעת אם אני מסוגלת.‬
‫בסדר, לאט-לאט.‬ ‫אנו לא חייבות לשבת מלפנים.‬
‫לא.‬
‫לא, אני לא...‬
‫לא יודעת אם אני יכולה לעשות את כל זה יותר.‬
‫כולנו אמורים פשוט...‬
‫להמשיך להתעורר וללבוש את הבגדים שלנו‬
‫ולנהל שיחות ולהקשיב לאנשים‬
‫בזמן שהם מדברים‬ ‫על כך שאלוהים פועל בדרכים מסתוריות,‬
‫ואני פשוט לא יודעת‬ ‫אם אני יכולה לעשות את זה יותר!‬
‫בסדר, אני חושבת שזה הדבר הכי קשה‬
‫שמישהו יכול לעבור.‬
‫אבל אני גם חושבת שאת הרבה יותר חזקה‬ ‫ממה שאתה מבינה.‬
‫הוא עשה אותי חזקה.‬ ‫-לא!‬
‫את חזקה.‬
‫בזכותך בלבד.‬
‫אולי חיזקתם זה את זה, אבל זה בתוכך.‬
‫ראיתי את זה.‬
‫בסדר.‬
‫איך הגענו לכאן?‬
‫שוב?‬
‫יצרנו עולם אכזר.‬
‫הדור שלי, דור ההורים שלי.‬
‫מעט מדי אכפתיות.‬
‫יותר מדי שנאה,‬
‫כעס, וכאב.‬
‫אנחנו מדברים יפה‬ ‫על להגן על הילדים שלנו,‬
‫אבל אנחנו משאירים יותר מדי דברים‬ ‫שעשויים להציל את חייהם על השולחן.‬
‫ג'סטין פולי מת ממחלה‬
‫שמרגע התחלתה,‬
‫משגשגת בדממה.‬
‫ויש כמה מחלות כאלה,‬
‫מספר מחלות שמשגשגות כשאנו שותקים לגביהן.‬
‫כי אנחנו נותנים לפחדים שלנו, לבושה שלנו,‬
‫לקודים המוסריים המעוותים שלנו‬ ‫להשאיר אותנו בדממה,‬
‫בעוד המוות אורב לילדים נוספים.‬
‫אני אומרת, מספיק.‬
‫מספיק להחליף האשמות.‬
‫מספיק להצביע אחד על השני.‬
‫מספיק לבלבל את מי שמדווחים על הנזק‬
‫עם מי שגורמים לו.‬
‫בואו נזכור את ג'סטין בזכות הישגיו‬
‫במגרש הפוטבול ובמגרש הכדורסל.‬
‫בואו נזכור את החיוך שלו‬
‫שנאמר לי שהמס מאה לבבות.‬
‫אבל בואו גם נזכור את מותו‬
‫בצער ובנחישות‬
‫שמניעים אותנו לפעולה.‬
‫אמן.‬
‫לא בטוח שאני יכול לעשות זאת.‬
‫אני מאמין...‬
‫אני מאמין שג'סטין פולי עזר להציל את חיי.‬
‫לא חיבבתי אותו.‬
‫והוא לא חיבב אותי.‬
‫אבל...‬
‫כשהייתי זקוק לו,‬
‫הוא עזר לי.‬
‫סליחה, אני...‬
‫אלכס ניסה להגיד משהו...‬
‫אתה בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫אוקיי, בוא נשב.‬
‫...כמיטב יכולתו.‬
‫אבל יש כל-כך הרבה‬ ‫שאף אחד מאיתנו לא יכול לומר.‬
‫בפעם האחרונה שהייתי כאן,‬
‫אמרתי שאני שומר אחי.‬
‫שכולנו כאלה.‬
‫למרות שלא עמדתי בזה.‬
‫ג'סטין שנא לרוץ.‬
‫המאמן קרבה היה מכריח אותו לרוץ מייל,‬ ‫והוא היה מתבכיין ומתלונן‬
‫במשך כל הזמן.‬
‫המאמן קרבה היה אומר לו שהכאב‬
‫הוא תחושת החולשה שעוזבת את הגוף.‬
‫אבל כולנו חלשים,‬
‫אני חושב.‬
‫אבל אנו מנסים להיות חזקים יותר.‬
‫והכאב שאנחנו חשים היום...‬
‫נועד להזכיר לנו כל יום...‬
‫לעשות טוב יותר.‬
‫להיות טובים יותר.‬
‫כמה מאיתנו הולכים למונה.‬
‫אני חושבת שאלך הביתה.‬
‫אני עם ההורים שלי.‬
‫אחרי הלוויה, לא יכולתי לזוז.‬
‫לא הצלחתי אפילו לעמוד.‬
‫תקוע.‬
‫אלה החיים שלי עכשיו.‬
‫אני יכול...‬
‫רק רציתי לומר...‬
‫אני חושב שגם את הצלת את חיי.‬
‫יותר מכל אחד אחר.‬
‫אז תודה לך.‬
‫והייתי רע אלייך כשחזרת.‬
‫ואפילו לא חשבתי על כל מה שעובר עלייך.‬
‫אבל בכל מקרה,‬
‫אני מצטער.‬
‫ותודה.‬
‫אלכס.‬
‫אני פשוט...‬
‫אני פשוט ממש שמח להיות בחיים כרגע.‬
‫כן.‬
‫גם אני.‬
‫אנחנו יכולים...‬
‫אנחנו יכולים לדבר?‬
‫כן.‬
‫ומה אם העבר ילך בעקבותינו לכל מקום?‬
‫מה אם לעולם לא נצליח להימלט ממנו?‬
‫אפשר לשאול אותך,‬
‫למה עשית את זה?‬
‫כן. בסדר.‬
‫זאק פגע בו די קשה,‬ ‫הוא שבר את הרגל שלו, את הזרוע שלו.‬
‫הוא התחנן שאעזור לו לקום, אז עשיתי זאת.‬
‫ואז הוא התחיל לדבר‬ ‫על איך שהוא יהרוס את חייו של זאק,‬
‫מה שהוא כבר עשה.‬
‫והוא רק פלט את כל החרא הזה.‬
‫וראיתי מין…‬
‫כעס.‬
‫לא ראיתי שום נשמה או משהו.‬
‫פשוט לא.‬
‫ואז הבנתי שהוא הרס את כל מי שאי פעם אהבתי.‬
‫וחטפתי מין...‬
‫הבזק של זעם.‬
‫מאז הפגיעה המוחית שלי,‬ ‫אני מקבל הבזקים כאלה, אני נהיה זועם.‬
‫ואז דחפתי אותו מהרציף.‬
‫אתה מצטער שעשית את זה?‬
‫יותר מכפי שאני יכול לומר.‬
‫ג'סיקה הייתה איתך?‬
‫האם באמת חיבבת אותי?‬
‫כן.‬
‫פתחת עולם חדש בשבילי.‬
‫עזרת לי להבין על עצמי דברים.‬
‫אהבתי להיות איתך.‬
‫כן, גם אני.‬
‫אני לא אעשה כלום.‬
‫חשבתי שאעשה...‬
‫בגלל ש...‬
‫בגלל שאהבתי את מונטי.‬
‫הכרתי אותו איכשהו.‬
‫אני נשבע שכן.‬
‫אבל אהבתי גם אותך.‬
‫ואני מנסה שלא…‬
‫אבל אני עדיין אוהב אותך.‬
‫בסדר.‬
‫תודה.‬
‫אפשר לחבק אותך?‬
‫בסדר.‬
‫זה נעשה. מסמכי המכירה ערוכים.‬
‫כל מה שנדרש זה חתימה של קונה.‬
‫טוני, זה נהדר.‬
‫נכון?‬ ‫-אני לא יודע!‬
‫אני לא יודע אם זה נהדר!‬
‫אני לא יודע מה לחשוב!‬
‫לעזאזל!‬
‫ספקות הן טבעיות,‬ ‫אבל זו תוכנית מוצקה, טוני.‬
‫זה בטוח.‬
‫שום תוכנית בעולם הזה אינה בטוחה, כיילב.‬
‫בטוח זו כבר לא מילה שאני מאמין בה.‬
‫טוב, אבל המוסך מוגן.‬
‫זה נותן לך הזדמנות לחיות חיים.‬
‫מה אם אני אוהב את החיים האלה?‬
‫מה אם אני אוהב את זה כאן ועכשיו?‬
‫המוסך מוגן.‬
‫כלומר, הקונה לא מבין כלום בתיקון רכבים,‬ ‫אבל חאבי מוכן לנהל את המקום.‬
‫הוא כבר עושה זאת.‬
‫מה אם אחד העסקים יצלול?‬
‫מה אם זה יותר מדי בשביל אדם אחד?‬
‫טוני, אני גר איתך יותר משנה.‬
‫שום דבר לא יותר מדי בשבילי.‬
‫הנה.‬
‫חאבי ואני...‬
‫נטפל בו כראוי.‬
‫מה אם אני לא מספיק טוב‬ ‫כדי להישאר בקבוצה, כיילב?‬
‫מה אם אנשור? אני לא טוב בבית ספר.‬
‫אתה טוב בכל דבר שתרצה להיות טוב בו.‬
‫אלוהים. זה כל כך קל בשבילך.‬
‫למה זה כל כך קל לך?‬ ‫-זה לא קל!‬
‫זה הורג אותי.‬
‫אבל זה נותן לך‬ ‫הזדמנות לחיות חיים שלמים.‬
‫מה אם לא אוכל לעשות זאת?‬
‫מה אם אהיה בודד?‬
‫טוב, אני במרחק שמונה שעות ברכב.‬
‫שבע בדרך שבה אתה נוהג.‬
‫הנה.‬
‫לעזאזל.‬
‫אני מפחד.‬
‫אני יודע.‬
‫וזה בסדר.‬
‫בסדר.‬ ‫-כן.‬
‫בוא הנה.‬
‫זה בסדר.‬
‫זה בסדר, טוני.‬ ‫-לא.‬
‫זה בסדר לפחד. גם אני מפחד.‬
‫מה אם מה שעומד לפנינו, מפחיד אפילו יותר‬
‫ממה שעברנו עד כה?‬
‫בסדר.‬
‫אתה בסדר?‬
‫כן. אני בסדר. אני רק מסיים את דוחות הסיור.‬
‫אני חשבתי...‬
‫אני תמיד אומר שהעבודה הזאת‬ ‫היא הכול בשבילי.‬
‫אני לא בא משפע.‬
‫אני יודע שגם אתה לא.‬
‫לא, אדוני.‬
‫שני הבנים שלי הם הראשונים במשפחה שלי‬ ‫שהלכו לקולג'.‬
‫גם הילדים שלי.‬
‫ואני אומר שהעבודה הזאת היא הכול,‬ ‫אבל זה לא נכון.‬
‫אני חי את חיי למען המשפחה,‬ ‫למען אלוהים, למען האומה.‬
‫בסדר הזה.‬
‫ואהבת אב היא...‬
‫דבר רב-עוצמה ומאוד מורכב.‬
‫כפי שאני בטוח שהבת שלי, ואלרי, תספר לך.‬
‫המשפחה.‬
‫משפחה קודמת לכול.‬
‫לא היית מסכים?‬
‫כן.‬
‫התיקים של ברייס ווקר,‬
‫הם יורדים למחסן הקבע.‬
‫התיק הזה סגור לתמיד.‬
‫מובן.‬
‫אל תעבוד מאוחר מדי, חבר.‬
‫היי, שריף.‬
‫תודה.‬
‫איך אנחנו ממשיכים את החיים שלנו?‬
‫היי.‬
‫חיכית לי.‬
‫ברור שחיכיתי לך.‬
‫שלילי.‬
‫יופי.‬
‫כן, גם אני.‬
‫תודה שסיפרת לי ושבאת איתי.‬
‫כמובן.‬
‫לא דאגתי.‬
‫הוא אף פעם לא עשה זאת בלי הגנה.‬ ‫הוא היה די רציני לגבי זה.‬
‫כן. הם סיפרו לך על טיפול מונע לפני חשיפה?‬
‫זה נראה כמו דבר טוב.‬
‫כן.‬
‫למרות שאני לא מתכננת לעשות סקס שוב...‬ ‫אי פעם, אז...‬
‫תראי, אני מצטער...‬
‫לגבי ג'סטין.‬
‫אני יודע כמה אהבת אותו.‬
‫איך אתה יודע את זה?‬
‫ראיתי אתכם רוקדים יחד.‬
‫ו…‬
‫גבר יכול לדעת...‬
‫כשלב של מישהי כבר תפוס.‬
‫אני מצטער...‬
‫על כל מה שגרמתי לך לעבור.‬
‫סיימתי עם זה. אני פשוט...‬
‫לא יכולתי לשחרר.‬
‫אני כל-כך מתגעגע למונטי.‬
‫אבל זה...‬
‫זה לא יכול להיות‬ ‫כמו איך שאת מתגעגעת לג'סטין.‬
‫אני לא יודעת.‬
‫געגועים הם געגועים.‬
‫אני יודע שמוקדם מדי להגיד משהו כזה,‬ ‫אבל...‬
‫אם אי-פעם תצטרכי מישהו להתגעגע יחד איתו,‬
‫הייתי רוצה להזמין אותך מתישהו.‬
‫לצאת איתי.‬
‫שוב.‬
‫אבל בדרך חדשה, מתישהו.‬
‫אולי אני יכול...‬ ‫אפשר להתחיל לשאול בעוד חודש?‬
‫אולי בעוד חודש.‬
‫איך בכלל נדמיין להתחיל משהו חדש?‬
‫אני אמור לדעת את התשובות.‬
‫אני כבר אמור להיות טוב בפרידות.‬
‫גברת בייקר שלחה אותן.‬
‫בית המשפט החזיר לה אותן אחרי חודשים,‬
‫והיא חשבה שטוני ואני צריכים לקבל אותן.‬
‫שהן מעולם לא היו שלה.‬
‫שהן היו משהו מהאנה שאנו קיבלנו,‬ ‫והיא לעולם לא הייתה מקבלת.‬
‫מה אתה חושב שזה היה?‬
‫אני לא יודע.‬
‫תתאמץ יותר.‬
‫אני לא יודע.‬
‫אני חושב שאתה כן. ואני חושב שאתה מתעצל.‬
‫מה לעזאזל? לך תזדיין!‬
‫הנה זה.‬
‫דאגתי שנקבל את מר ממלמל לכל אורך הפגישה.‬
‫מה זה, לעזאזל? אהבה קשוחה?‬
‫שטות כזאת?‬
‫למה אימא של האנה שלחה לך את הקלטות?‬
‫למה אתה וטוני מרגישים כל כך אחראים לטיילר?‬
‫למה הגרפיטי שלך אמר, "מונטי הופלל"?‬
‫למה אכפת לך?‬
‫כי אכפת לי ממך.‬ ‫-אכפת לך מהמשכורת.‬
‫אתה חושב שאכפת לי כי משלמים לי?‬
‫תפגוש אותי גם אם הוריי לא ישלמו?‬
‫אם היית צריך אותי.‬
‫כן, בולשיט!‬
‫מה אתה באמת שואל, קליי?‬
‫אני לא שואל כלום, נמאס לי!‬
‫יופי. למה?‬
‫כי שום דבר מזה לא משנה! בסדר?‬
‫אם ג'סטין מת,‬
‫אז כל השאר לא משנה!‬
‫איך הוא נתן לזה לקרות?‬
‫איך הוא נתן לעצמו לחלות ככה?‬
‫היה כל כך קל להציל אותו!‬
‫אולי עמוק בפנים, הוא לא חשב‬ ‫ששווה להציל או לאהוב אותו.‬
‫אבל ג'סיקה אהבה אותו.‬
‫וגם ההורים שלי.‬
‫וגם אני!‬
‫אבל מה אם היה חלק ממנו מלפני הרבה זמן‬
‫שלא היה יכול לתת לעצמו להיאהב?‬
‫שלא יכל לתת לעצמו שיטפלו בו?‬
‫אין בזה שום היגיון!‬
‫באמת, קליי?‬
‫אתה לא יכול לדמיין ילד ששומר סודות‬ ‫ממי שאוהבים אותו יותר מכול?‬
‫ילד שלא מאפשר שיטפלו בו?‬
‫לך תזדיין.‬
‫הגילד סטארפייר שלי.‬ ‫אני אוהב את הגיטרה הזאת.‬
‫גדלתי כאן, אתה יודע.‬
‫באברגרין.‬
‫זה היה בסוף שנות ה-60 ותחילת שנות ה-70.‬
‫זו הייתה תקופה סוערת וקשה.‬
‫המדינה הייתה חלוקה נואשות.‬
‫סמים היו בכל מקום.‬
‫הייתי ילד בעייתי.‬
‫כן, אני בטוח שהיית פרחח.‬
‫גנבתי מכונית.‬
‫כדי שאוכל לגנוב מגבר גיטרה.‬
‫הסנפתי דבק.‬
‫לקחתי אסיד.‬
‫עישנתי סמים.‬
‫לפעמים מכרתי אותם.‬
‫לעזאזל.‬
‫הלכתי בדרך אפלה,‬
‫ואז מורה בתיכון שלי ראתה בי משהו.‬
‫היא ראתה...‬
‫אותי.‬
‫היא האמינה שיש לי משהו להציע.‬
‫היא הייתה מורה לאנגלית.‬
‫היא חשבה שאני יודע לכתוב.‬
‫ואמרתי לה משהו דומה מאוד למה שאמרת לי.‬
‫שום דבר לא הגיוני.‬
‫אף אחד מהחלקים לא מתאימים.‬
‫והיא אמרה לי...‬
‫נסה.‬
‫היא אמרה...‬
‫תתחיל.‬
‫אז התחלתי.‬
‫וכעבור שנים מצאתי את עצמי כאן,‬ ‫בעיר בה גדלתי,‬
‫כדי לעזור לילדים כמוני.‬
‫כמוך.‬
‫אני לא יכול להבטיח‬ ‫שלסיפור יש סוף טוב, קליי.‬
‫מה שקורה לנו,‬
‫ייתכן שההגיון היחידי‬ ‫הוא זה שאנו מוצאים בעצמנו.‬
‫אבל אני יודע שבעזרת סיפור הסיפור...‬
‫אנחנו לומדים מי אנחנו.‬
‫ואולי נראה למי נהפוך.‬
‫זה מתחיל בהאנה בייקר.‬
‫- תיכון ליברטי -‬
‫סיום הלימודים הוא הזמן המיוחד הזה,‬
‫לא רק לחגוג אלא גם להכיר בעבודה הקשה,‬
‫אינספור ההקרבות שנדרשו‬ ‫כדי להפוך חלומות למציאות.‬
‫ובואו לא נשכח את עוז הרוח‬
‫שנדרש כדי להמשיך בפני מצוקה.‬
‫המחזור המסיים הזה‬
‫הראה סוג מיוחד של עוז רוח.‬
‫אני מעריץ את כולכם.‬
‫אתם נבחנתם,‬
‫הרבה מעבר לכיתת הלימודים,‬
‫והחזקתם מעמד.‬
‫עכשיו, אולי לא תאמינו לי.‬
‫נשיאת מועצת התלמידים ונואם המחזור,‬ ‫בפרט, אולי לא יאמינו לי.‬
‫אבל כל מה שאי פעם ייחלנו לו,‬
‫אני, המחנכים כאן היום,‬
‫כל ההורים שלכם.‬
‫כל מה שביקשנו באמת‬
‫הוא לראות שכולכם שמחים ובריאים ובטוחים.‬
‫המחזור הזה במיוחד,‬
‫הפך את זה לקשה מאוד.‬
‫יש לי אמון בכם.‬
‫בכולכם.‬
‫ואני מקווה שלימדנו אתכם היטב.‬
‫אני יודע שלימדתם אותי.‬
‫אני אסיר תודה.‬
‫ואני גאה בכולכם.‬
‫תראו, זה העניין...‬
‫צריכים להיות כאן יותר מאיתנו.‬
‫ולאחרונה, חשבתי למה הם לא כאן.‬
‫יש לי היסטוריה‬ ‫של לגרום לצרות עם הנאומים שלי.‬
‫המנהל בולן נאלץ למעשה לאשר את הנאום שלי‬
‫רק כדי שלא אגרום לצרות.‬
‫אבל זה היה לפני חודש.‬
‫והחיים שלי השתנו מאז.‬
‫אבל אל תדאגו,‬ ‫אני לא גורמת לבעיות היום.‬
‫כי אני רק רוצה שתשמעו אותי.‬
‫חלק מכם הפיצו עצומה השנה,‬
‫בדרישה לסלק אותי מתפקידי.‬
‫שאמרה שאני נשיאה בעלת עניין אחד,‬ ‫ושהבהרתי את הנקודה שלי, ושפשוט אשתוק.‬
‫טוב, אף בחורה לא חתמה על העצומה הזאת,‬ ‫אז בנים, חדשות,‬
‫הנקודה שלנו עדיין לא הובהרה.‬
‫ואנחנו לא שותקות.‬
‫כן!‬
‫אבל אתם צודקים לגבי דבר אחד:‬
‫אני באמת נשיאה בעלת עניין אחד.‬
‫אני אדם בעל עניין אחד.‬
‫ביליתי את השנתיים האחרונות כועסת.‬
‫פגועה.‬
‫מפחדת.‬
‫אבל אני לא אעשה זאת יותר.‬
‫אני אתמקד בעניין היחיד שלי.‬
‫שזו אהבה.‬
‫האם דיבורים על אהבה מביכים אותך?‬
‫זה נשי? מה?‬
‫כי זה הדבר,‬
‫זה הדבר היחיד.‬
‫קל לשנוא.‬
‫קל לפחד.‬
‫קשה מאוד לאהוב.‬
‫אבל זה לא אופציונלי.‬
‫זה חיוני.‬
‫זה עניין של חיים או מוות.‬
‫אני מציבה לכם אתגר.‬
‫תאהבו אחד את האחר.‬
‫עשו זאת.‬
‫עשו זאת טוב יותר.‬
‫עכשיו ובכל יום.‬
‫אני אוהבת את כולכם.‬
‫ושתזדיין הפטריארכיה.‬
‫הכול מסתכם בשאלה אחת.‬
‫האם תשרדו את התיכון?‬
‫האם אני אשרוד?‬
‫כי אני מכיר יותר מדי אנשים שלא שרדו.‬
‫בשנתיים האחרונות,‬
‫שלושה אנשים שאהבתי מתו.‬
‫ושני אנשים אחרים,‬
‫שחשבתי ששנאתי,‬
‫גם הם מתו.‬
‫למדתי שהשנאה פשוטה מדי.‬
‫ג'סיקה צודקת.‬
‫לשנוא זה קל.‬
‫אהבה והבנה הם קשים יותר.‬
‫הם הדרך בה אנו דואגים זה לזה,‬
‫הדרך בה אנו שורדים.‬
‫אבא שלי אוהב לספר לי סיפורים‬ ‫על זמנו בתיכון.‬
‫הסיפורים כוללים בדרך כלל מועדון שחמט‬
‫ולהקות עלומות עם תספורות מצחיקות,‬
‫כי שנות ה-80 היו תקופה מוזרה.‬
‫אבל הוא תמיד צודק בקשר לדבר אחד.‬
‫הוא יודע שהתיכון עלול לפגוע.‬
‫שזה יכול להיות כואב.‬
‫שיש ימים שבהם זה כל מה שזה.‬
‫והוא אמר לי פעם שהוא ההוכחה חיה...‬
‫שאפשר לשרוד.‬
‫אפשר לעבור את זה.‬
‫הוא הוכחה חיה, וגם אני.‬
‫וגם כולכם.‬
‫העניין הוא,‬
‫בשבילי,‬
‫בשבילנו,‬
‫בשביל המחזור הזה, הדור הזה,‬
‫התיכון הוא למעשה חיים או מוות.‬
‫אנחנו מופיעים בכל יום‬ ‫בלי לדעת אם זה היום שבו נמות.‬
‫אם זה היום בו מישהו‬ ‫יגיע עם רובה וינסה להרוג את כולנו.‬
‫אנחנו מתרגלים מה נעשה אם זה יקרה.‬
‫חיים או מוות.‬
‫אני סובל מחרדה...‬
‫ומדיכאון.‬
‫אבל בעיקר חרדה.‬
‫ולפעמים אני חושב שכולנו,‬ ‫הילדים, סובלים מזה.‬
‫ואיך אפשר שלא, כשהעולם כמו שהוא?‬
‫אנחנו שומעים הרבה הבטחות שהמצב ישתפר.‬
‫ותראו, אולי זה יקרה,‬
‫ואולי לא.‬
‫ומה שאני חושב שלמדתי,‬
‫מה שאני רוצה להגיד לכם...‬
‫זה שלא משנה מה יקרה, תמשיכו לזוז.‬
‫תעברו את זה.‬
‫תבחרו לחיות.‬
‫כי אפילו ביום הכי גרוע, ישנם...‬
‫אנשים שאוהבים אתכם.‬
‫יש מוזיקה חדשה שמחכה שתשמעו אותה,‬ ‫ומשהו שלא ראיתם קודם‬
‫שיפתיע אתכם בצורה הטובה ביותר.‬
‫אפילו ביום הכי גרוע,‬
‫החיים הם דבר די מדהים.‬
‫תודה.‬
‫בהצלחה.‬
‫כן!‬
‫היי!‬ ‫-היי!‬
‫איפה אימא שלך?‬
‫היא הייתה צריכה לעבוד, כן.‬ ‫לא יכלה לעזוב.‬
‫אז את חייבת לעזור לי לסבול את קרוביי.‬
‫הדוד שלי טס ממילווקי.‬
‫אחי. אין מצב.‬
‫אתה לא אוהב את "הדיסנדנטס".‬
‫ראיתי אותם בסקרמנטו שנה שעברה!‬
‫אתה יודע, אני אוהב‬ ‫את זה שהקווטרבק החדש הוא הומו.‬
‫הוא מזדהה כביסקסואל, למעשה,‬
‫ואני לא חושב‬ ‫שאנו אמורים להשתמש במילה הזאת.‬
‫כן, עיצבנו את הכול!‬
‫אנחנו אוהבים להישאר מעורבים,‬ ‫אפילו כשאת בוולסלי.‬
‫אלוהים! מפה אני מקבלת את זה.‬
‫ובכן, היא כתבה את החיבור החדש שלה‬ ‫על לגרום להתפרעויות, להתפשט,‬
‫להיות מושעית...‬
‫ואז התקבלתי לברקלי.‬
‫גרסיאלה!‬
‫טוניו!‬
‫כמה טוב לראות אותך!‬
‫התגעגעתי אליך.‬ ‫-התגעגעתי אלייך!‬
‫אלוהים, את כל-כך גדולה.‬
‫תראה את השיער שלך!‬ ‫-כן, אני יודע.‬
‫לגברת ווקר היה כסף שהיא רצתה למסור,‬
‫אז היא תורמת ל"הורידו את הידיים".‬ ‫אז למרות שאנו בקרוב נשכח כאן,‬
‫המטרה חיה.‬
‫הלפיד עבר.‬
‫השתמשי בו היטב.‬
‫אתן רוצות שאקח פיקוד‬ ‫על "הורידו את הידיים"?‬
‫טיילר יהיה כל-כך גאה! אפשר לומר לו?‬
‫כמובן!‬
‫חשבתי שאולי נוכל לנסוע בשיתוף‬ ‫כדי לבקר את בני הזוג שלנו.‬
‫אתה בא לכל משחק פוטבול, נכון?‬
‫אני אמור לעשות זאת?‬
‫כן. אתה כן. אתה החבר.‬
‫לכל משחק?‬
‫הנתיבים הקצרים האלה הם בזבוז זמן!‬ ‫תן לו להוציא קצת אוויר!‬
‫לוק, אני אוהב אותך,‬
‫יש לך זרוע נהדרת,‬ ‫אבל אתה לא ידוע בחכמתך.‬
‫בסדר?‬ ‫-התקפה זה משעמם.‬
‫תראה.‬
‫וינסטון, גבר!‬
‫ברכותיי, אחי.‬
‫תודה.‬ ‫-עשית זאת סוף סוף.‬
‫היי, נבלה מאוחר יותר השבוע, כן?‬
‫בטח!‬ ‫-מגניב. אני מצפה לזה.‬
‫תראה, הם שונאים אותך עד שהם אוהבים אותך.‬
‫זה כל מה שיש לי לומר.‬
‫אני רייאן.‬
‫וינסטון.‬
‫אני יודע.‬
‫אז...‬ ‫-תמיד עובד על הקהל בחדר.‬
‫היא ידידה ותיקה.‬ ‫-רייאן שייבר.‬
‫זו הייתה בקשה מאוחרת...‬ ‫-בטח.‬
‫אבל התקבלתי על סמך אודישן.‬
‫רגע, אז אתה תלמד מוזיקה.‬
‫כן!‬
‫זה מדהים, זאקי!‬ ‫-זה נהדר!‬
‫ואימא שלך ממש בסדר עם זה?‬
‫טוב, היא חושבת שזה לכינור,‬
‫וזה למעשה לגיטרה ולשירה, אבל צעד אחר צעד.‬
‫אני אשכח ששמעתי את החלק האחרון.‬
‫ייתכן שזה עדיף, כן.‬
‫היי, קליי.‬
‫ברכותיי.‬ ‫-תודה, הדיקן פאונדרי.‬
‫באמת, לא, הנאום שלך היה נפלא.‬
‫בכנות, זה היה מעורר השראה,‬ ‫אפילו בשביל בחור זקן כמוני.‬
‫תודה.‬ ‫-כן.‬
‫לא, זה היה ממש מרגש. זו תזכורת טובה…‬
‫אני צריך לעשות משהו עם חברים שלי לזמן קצר,‬
‫אבל בהחלט אחזור בזמן לארוחת הערב.‬
‫ובקרוב מאוד, אהיה קרוב מאוד לאריזונה.‬
‫כאילו, ארבע שעות.‬
‫אולי שלוש.‬
‫אנחנו כל כך גאים בך, ילד.‬ ‫אתה יודע, כן?‬
‫אמרתם את זה מיליון פעם.‬ ‫-ונגיד את זה עוד מיליון.‬
‫היי, עוד אחת.‬
‫ממש תביכו אותו הפעם, אימא.‬ ‫-קדימה, תביא את זה.‬
‫כן!‬
‫חייב לפגוש חברים. אחזור מאוחר יותר.‬
‫אפשר להכין פוזולה וסופפילאס?‬
‫בטח. ברור שנוכל.‬
‫ללמד אותך היה תענוג מוחלט, אמורוואט.‬
‫תודה, מר ווד. זה אדיב מאוד.‬
‫לא נפוץ בקריירה של מורה...‬ ‫-סליחה, צריכים את אני.‬
‫יש לנו אירוע חירום ברובוטיקה.‬
‫סליחה, מר ווד. תודה.‬
‫אני צריך לעשות משהו חוקי לחלוטין‬ ‫עם החברים שלי, אז...‬
‫כמובן.‬
‫תודה.‬
‫יום נהדר, ילד.‬
‫אני...‬
‫תודה לכם...‬
‫עבור הכול...‬
‫אי פעם.‬
‫אני אוהב אתכם.‬
‫אני רק רוצה לצלם תמונות שחשובות למישהו.‬
‫אני רוצה להרוויח מספיק כסף‬ ‫כדי שאימא שלי לא תצטרך תעבוד.‬
‫כן.‬
‫אני לגמרי מתכנן להיות מפורסם.‬
‫כאילו, לא מפורסם חברתית,‬ ‫שאפילו בניו יורק טיימס ידעו מי אני.‬
‫אני רק רוצה לזכור את היום הזה.‬
‫בדיוק ככה. עכשיו.‬
‫כן.‬
‫אני רק רוצה שיהיה ברור.‬
‫אני לא רואה רוחות רפאים.‬
‫אני פשוט, כאילו...‬
‫מדמיין אנשים, ו...‬
‫מה שהייתי אומר להם.‬
‫כן, אני מבין.‬
‫כתבת את החיבור שלי על ריאליזם קסום.‬
‫לא כתבתי את ה…‬
‫עזרתי לך לכתוב אותו.‬
‫כן, אני יודע. אני סתם אוהב להקניט אותך.‬
‫אבל אני לא מבין למה הרוח שלך‬ ‫מסתובבת עם הרוח של ברייס?‬
‫אפילו בראש שלי.‬
‫אהבנו זה את זה, אני והוא.‬
‫היינו אחים.‬
‫אתה יודע, אתה יכול לאהוב אנשים שעשו...‬
‫דברים רעים.‬
‫אתה יכול לסלוח לאנשים.‬
‫אפילו לאנשים שפגעו בך הכי קשה.‬
‫אתה מדבר על האנה.‬
‫כשאתה סולח למישהו,‬ ‫זה יותר בשבילך מאשר בשבילם.‬
‫כמה כאב לי...‬
‫עם האנה.‬
‫תמיד.‬
‫זו אשמתי.‬
‫אני מתאהב בבנות מהר מדי,‬
‫וחזק מדי.‬
‫קליי?‬
‫אתה קליי ג'נסן?‬
‫אלוהים. סליחה, אני קצת בלחץ עכשיו.‬
‫אתה כמו כוכב רוק אחרי הנאום הזה.‬
‫אבל אני לומדת במחוז המזרחי,‬ ‫ואני הולכת לבראון שנה הבאה,‬
‫ושמעתי שגם אתה,‬
‫אז תהיתי אם אולי תרצה לשבת לקפה?‬
‫או לכל משקה אחר‬
‫כדי לעבור על קטלוג הקורסים‬ ‫והמדריך לשנה הראשונה?‬
‫או שזה יהיה חנוני מדי?‬
‫אני היידי.‬
‫זה...‬
‫זה יהיה מגניב מאוד.‬
‫חששתי שזה יישמע חנוני לגמרי.‬
‫ג'נסן!‬
‫שנעשה את זה?‬
‫כן...‬
‫אני צריך ללכת לעשות משהו.‬
‫את יכולה לשלוח לי מייל.‬ ‫-בסדר.‬
‫כן, זה percyakr2161@gmail.com‬
‫נחמד.‬
‫רובוטים חיזריים רצחניים.‬
‫כן!‬
‫ג'נסן!‬
‫כאן הקשבתי לראשונה לקלטת שלי.‬
‫וכאן אנחנו מניחים אותן למנוחה.‬
‫נוחו על משכבכן בשלום.‬
‫קדימה, אנשים.‬
‫בוא נכסה את הקבר.‬
‫אני בקלטות האלה. זה גם היום שלי.‬
‫לא.‬
‫היום שלך חלף.‬
‫חלף מזמן.‬
‫את צריכה אותי בעולם הזה.‬
‫אחרת, על מה בנות כמוך יתחילו התפרעויות?‬
‫הו, יש הרבה.‬
‫בכל זאת, אני מרגיש כאילו ניצחתי.‬
‫לא נכון.‬
‫הסתכלתי היום בסיום הלימודים,‬
‫וחשבתי על איך ג'סטין חסר,‬
‫והאנה,‬
‫אבל אז חשבתי,‬
‫אני אוהבת את האנשים האלה.‬
‫קליי ג'נסן, זאק, וקורטני,‬
‫ריאן שייבר המזורגג, למען השם.‬
‫באיזה מין עולם‬ ‫אני אוהבת את כל האנשים האלה?‬
‫בעולם שאתה יצרת.‬
‫היינו צריכים לאהוב זה את זה בסופו של דבר.‬
‫אתה גרמת לזה.‬
‫אז זה משהו, נכון?‬
‫בטח.‬
‫בפעם הראשונה שאני זוכר,‬ ‫העיר נראתה קטנה.‬
‫זעירה.‬
‫כאילו שראיתי כל פינה בה‬ ‫שהייתי צריך לראות, נכון ליום זה.‬
‫כל החרא שלעולם לא היה קורה.‬
‫אבל לא היינו נהיים חברים.‬
‫תמיד יהיה לנו את זה.‬
‫אם מישהו יזדקק לעזרה, בכל זמן ובכל מקום,‬
‫תשלחו הודעה קבוצתית,‬ ‫שכתוב בה: "גורדון לייטפוט".‬
‫מעולה.‬ ‫-רגע. מה?‬
‫גורדון לייטפוט?‬
‫זו מילת הקוד הכי מוזרה.‬
‫- תיכון ליברטי‬ ‫ג'סטין פולי - תעודה -‬
‫הנאום היה יפה.‬
‫תודה.‬
‫כלומר, זה היה ממש קודר‬
‫וקצת סטה מהנושא, אבל מאוד...‬
‫אתה.‬
‫מה כל זה?‬
‫זה רק דברים מבית הספר.‬
‫ניקיתי את הארונית שלך היום.‬
‫את שניהם.‬
‫מצטער על זה.‬
‫ו...‬
‫מצאתי את זה.‬
‫החיבור שלך לקולג'.‬
‫זה שהתקבלת בזכותו.‬
‫לא קראתי אותו.‬
‫זה אישי.‬
‫אחי, כאילו,‬
‫נשמנו אחד לשני את הנאדים.‬
‫נכנסת לכאן בזמן שאני מאונן‬
‫יותר פעמים ממה שאתה יודע,‬ ‫ועכשיו אתה מציב את הגבול?‬
‫כן.‬
‫"לא ממש גדלתי‬ ‫עם הרבה חיוביות בחיי.‬
‫ואם היו לי השפעות סביבי,‬ ‫הן בהחלט היו גרועות.‬
‫אמי הייתה מכורה לסמים.‬
‫שרשרת בני הזוג המתחלפים שלה‬ ‫היו בעיקר מכורים לסמים גם הם.‬
‫היה לי חבר טוב שהערכתי,‬
‫אבל אז הוא פגע‬ ‫באנשים קרובים אליי ועכשיו הוא מת."‬
‫אלוהים, ג'סטין, אם כבר מדברים על קודר.‬
‫פשוט... תמשיך.‬
‫"הייתה תקופה בחיי שבאמת לא היה לי דבר‬
‫מלבד הבגדים שעליי‬
‫והחרטה על האנשים בהם פגעתי.‬
‫ואז אדם נכנס לחיי,‬
‫אדם בשם קליי ג'נסן."‬
‫כתבת עליי?‬
‫הם...‬
‫הם ביקשו לכתוב על השפעה חיובית בחייך.‬
‫"אפילו כשהקאתי בכל החדר שלו,‬ ‫הוא היה שם.‬
‫הוא תמיד היה שם.‬
‫ולכן אף שלא הייתה לי משפחה אמיתית,‬
‫אני יודע איך זה מרגיש כשיש אחת כזו‬
‫כי קליי נתן לי את זה.‬
‫כי הוא...‬
‫הוא ה...‬
‫הוא האח שלי.‬
‫הוא ההשפעה החיובית שלי.‬
‫הוא הסיבה שאני בחיים‬ ‫ושיכולתי לכתוב חיבור לקולג'‬
‫מלכתחילה."‬
‫אני מתגעגע אליך.‬
‫איך אני אמור לעשות את זה בלעדיך?‬
‫קליי, זה כמו שאמרת.‬
‫אתה תשרוד.‬
‫זה נכון, אתה יודע.‬
‫אתה תשרוד.‬
‫כן.‬
‫אני יודע זאת עכשיו.‬
‫אתה מחוץ לעיר בשבוע הבא?‬
‫כן, אני נוסע עם טוני‬ ‫לראות את בית הספר שלו.‬
‫הוא מתחיל ברבעון הקיץ‬ ‫כי יש לו עוד כמה דברים... להשלים.‬
‫אבל אמרת שאולי נוכל להמשיך ב-FaceTime?‬
‫בטח. תודיע לי מה מתאים לך.‬
‫אני חוזר בעוד שבועיים למשך הקיץ, אבל אז...‬
‫נוכל להיפגש באינטרנט‬ ‫בזמן שאתה מתאקלם בבית-הספר.‬
‫ואז אני בטוח שיש משאבים בקמפוס.‬
‫כן.‬
‫כן, לא, אני בטוח.‬
‫בסדר.‬
‫להתראות.‬
‫- לעזרה במציאת הכוונה במשבר,‬ ‫בקרו ב-13reasonswhy.info -‬
‫תרגום כתוביות: יניב אופיר‬